Slovinčina
Slovinčina (slovinský Slovenščina, Slovenski jezik) patrí do skupiny južnoslovanských jazykov a je úradným jazykom v Slovinsku. Patrí aj medzi úradné jazyky EÚ. Po slovinsky hovorí vo svete približne 2 milióny obyvateľov, väčšina z nich žije v Slovinsku.
Slovinčina (Slovenščina) | |||
Štáty | Slovinsko, Taliansko, Rakúsko, Maďarsko, Chorvátsko | ||
---|---|---|---|
Región | stredná Európa | ||
Počet hovoriacich | 2,5 miliónov (2010)[1] | ||
Poradie | jazyk sa nenachádza v prvej stovke | ||
Klasifikácia | |||
Písmo | latinka | ||
Postavenie | |||
Úradný jazyk | ![]() ![]() | ||
Regulátor | Slovinská akadémia umenia a vedy (Slovenska akademija znanosti in umetnosti) | ||
Jazykové kódy | |||
ISO 639-1 | sl | ||
ISO 639-2 | slv | ||
ISO 639-3 | slv | ||
SIL | SLV | ||
Wikipédia | |||
Adresa | sl.wikipedia.org | ||
Pomenovanie | Wikipedija, prosta enciklopedija | ||
Pozri aj: Jazyk – Zoznam jazykov | |||
|
![](../I/Idioma_esloveno.png.webp)
Písmo a abeceda
Slovinčina sa píše upravenou latinkou s nasledujúcimi pridanými znakmi:
- č
- š
- ž
Výslovnosť
- i nemäkčí d, t, n ani l
- j za n a l mäkčí (napr. Ljubljana sa vyslovuje ako /Ľubľana/)
- h sa číta ako /x/ - slovenské ch
- slovenské /h/ sa vyskytuje iba v prímorskom nárečí, kde nahradzuje g
Ukážky slovinského jazyka a lexika
Informácie o slovinskom spisovateľovi Ivan Cankar
Cankar je že kot tretješolec, leta 1891, napisal nekaj pesmi. Objavljati je začel kot dijak. Leta 1892 je v rokopisnem listu Sloga objavil krajši kritični članek in Junaško pesem iz naših dni. Otroško glasilo Vrtec mu je natisnilo pesem Pes, maček in miši. Že naslednje leto so mu v Dijaški prilogi Rimskega katolika objavili sestavek Moj prvi pogled na morje.
Pozri aj
Poznámky
- International Mother Language Day 2010 [online]. Statistical Office of the Republic of Slovenia. Dostupné online.