Josef Svatopluk Machar
Josef Svatopluk Machar (29. února 1864 Kolín[1] – 17. března 1942 Praha[2][3], pseudonymy Antonín Rousek a Leo Leonhardi) byl český úředník, básník, prozaik, satirik, publicista a politik, spoluautor Manifestu České moderny a představitel kritického realismu.
![](../I/Josef_Svatopluk_Machar_(1914).jpg.webp)
![](../I/Praha_6-_Cukrovarnick%C3%A1_%C4%8Dp.650_Macharova_vila.jpg.webp)
Josef Svatopluk Machar, dr. h. c. | |
---|---|
![]() J. S. Machar před 1923 | |
Rodné jméno | Josef Machar |
Narození | 29. února 1864 Kolín ![]() |
Úmrtí | 17. března 1942 (ve věku 78 let) Praha ![]() |
Místo pohřbení | Brandýs nad Labem-Stará Boleslav |
Povolání | úředník, spisovatel |
Národnost | česká |
Politická příslušnost | Realistická strana, Česká strana pokroková, Česká státoprávní demokracie |
Manžel(ka) | Hedvika Macharová-Marešová |
Partner(ka) | Ida Ebert-Janowitz |
Děti | Sylva Nováčková, Jiřina Marešová |
Rodiče | Antonín Machar, Anna Machová |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Život
Narodil se v rodině krupaře Antonína Machara (1834–1881) a Anny Formánkové-Machové (1841). Měl šest sourozenců: Antonína (1866), Jana (1868), Václava (1869), Marii (1872–1872), Karla (1875) a Annu (1879–1879). Roku 1889 se oženil s Hedvikou Marešovou (1864), se kterou měl ve Vídni dvě dcery Sylvu Nováčkovou (1893–1968) a Jiřinu Marešovou (1895). Měl partnerku Idu Ebert-Janowitz (1884–1943).
Mládí strávil v Brandýse nad Labem. Vystudoval gymnázium v Praze. Poté absolvoval roční vojenskou službu. Následně odešel 1891 jako bankovní úředník do Vídně, kde zůstal až do konce první světové války.[4]
V této době také vznikla nejpodstatnější část Macharova básnického i publicistického díla. Sblížil se s T. G. Masarykem a stal se významným členem Realistické strany. Již před 1. světovou válkou vystupoval jako nepřítel prázdného vlastenectví. Za války pak spolupracoval s protirakouským odbojem.[5]
Po roce 1918 se na přání Masaryka vrátil do Československa a přijal úřad generálního inspektora československé armády. Dne 3. srpna 1924 přistál jako generální inspektor s vojenským dvouplošníkem na letišti v Kroměříži, aby provedl slavnostní přehlídku vojska, příslušníků československých legií a Sokola.[6] Koncem roku se funkce vzdal, protože již v této době se projevovaly jeho osobní rozpory s Masarykem. Později byly jeho postoje polemicky zaměřeny proti tzv. „politice Hradu“ a stal se stoupencem nacionalistické pravice. V letech 1918–1919 zasedal v Revolučním národním shromáždění za Českou státoprávní demokracii.[7][8] Roku 1929 se usídlil v Praze XVIII Střešovicích ve vile č. p. 650 v Cukrovarnické ulici č. 41. Po jeho smrti vilu zdědila jeho dcera.
Roku 1910 vystoupil z církve katolické.[9] Patřil mezi svobodné zednáře,[10] roku 1918 byl zvolen Velmistrem Veliké lóže národní československé.
Památka
V roce 1998 byla urna s jeho popelem převezena do Brandýsa nad Labem, kde je uložena v 1. patře místního gymnázia, pod kamennou pamětní deskou. Gymnázium se na jeho počest přejmenovalo na Gymnázium Josefa Svatopluka Machara. Urna je nedostupná a neidentifikovatelná.[11]
Macharova ulice je v Bakově nad Jizerou, Bratislavě, v Českých Budějovicích, ve Dvoře Králové nad Labem, v Hořicích, Kolíně, Lázních Bělohrad, Litoměřicích, Mělníku, Olomouci, Ostravě, Přerově, Úpici ve Velkých Popovicích a Žamberku. Macharovo náměstí je v pražských Střešovicích, do 60. let 20. století neslo název náměstí Na Ořechovce.[12] Vila, kde bydlel, je jen kousek odsud.
Dílo
Josef Svatopluk Machar ve svém díle podává otevřenou kritiku měšťácké společnosti. Kritizuje zejména lhostejnost, pokrytectví a prázdné vlastenectví. Nevyhýbá se ani odsudku klerikalismu, zejména úlohy katolické církve ve státě a společnosti. Ve své filosofii dějin zdůrazňuje epochu antiky, naopak křesťanství pokládá za zdroj postupného morálního úpadku a chybného pojetí života. Politicky se stavěl proti mladočeské straně.
Příznačný je jeho realistický, strohý, analytický a provokující pohled na skutečnost. Usiloval o demystifikaci vztahů mezi lidmi (zejména rituálů lásky a manželství), které se navenek jeví vznešeně, ale ve skutečnosti jsou zkaženy sobectvím a neporozuměním.
Kladl velký důraz na významovou stránku poezie. Psal subjektivní a politickou lyriku a také veršovanou epiku. Pro jeho tvorbu je charakteristická tendence k prozaizaci poezie. Nejbližší mu byla satira a ironická a sarkastická vyjádření. Navazoval tak na Karla Havlíčka Borovského a Jana Nerudu.
Výtvarná podoba Macharových spisů, jak byly vydávány v prvním desetiletí 20. století, je neodmyslitelně spjata s osobností Františka Kupky, který k nim vytvářel obálky ve stylu svého realisticko-symbolistního, počátečního období. Machar naopak věnoval Kupkovi programní báseň Karikatury, uvozující jednu z jeho nejvýznamnějších sbírek Golgatha z roku 1901.
Politická satira
- Boží bojovníci – husité proti táboritům – alegorie mladočechů a staročechů, kritika mladočechů, vydáváno v časopisech.[13]
- Satiricon (1904, rozšířené vydání 1912) – ostré epigramy, navazující na tradici K. H. Borovského
Historická epika
- Golgatha (1901) – obrazná podobenství o současnosti, využívající mj. námětů z dějin.[14]
- Antika a křesťanství (1919) – úvahy o antice a křesťanství; Machar byl v tehdejší době nejznámějším kritikem křesťanství, v knize polemizuje s katolickými autory, jako byl teolog František Reyl a další.
- Svědomím věků – devítidílný básnický cyklus, věnuje se historickému vývoji morálky:
- V záři hellenského slunce (1906) – období antiky
- Jed z Judey (1906) – počátky křesťanství. Dostupné online
- Barbaři (1911) – období středověku. Dostupné online
- Pohanské plameny (1911) – období renesance
- Apoštolové (1911) – období reformace. Dostupné online
- Roky za století I : Oni (1921) – Velká francouzská revoluce
- Roky za století II : On (1921) – období napoleonských výbojů a reforem [15]
- Krůčky dějin (1926) – současnost
- Kam to spěje? (1926) – budoucnost
Lyrika intimní
- Confiteor literáta
- Confiteor I (1887) – latinsky „Vyznávám se“, společenská a politická lyrika, deziluzivní ztvárnění vlastního milostného příběhu, ústícího do banality, zklamání ze společnosti.[16]
- Confiteor II (1889) [17]
- Confiteor III (1892) [18]
- Čtyři knihy sonetů – souborné vydání (1903) – kritika maloměšťáctví, pokrytectví ve vztahu muže a ženy, falešné morálky, přetvářky (např. Sonet o dějinách sonetu). Dostupné jako e-kniha:
- Letní sonety
- Podzimní sonety
- Zimní sonety
- Jarní sonety
- Příležitostná lyrika
- Péle-méle (1892)
- Výlet na Krym (1900) – syntéza osobních zážitků z cesty a obecně platných úvah o smyslu života
- Vteřiny (1905)
- Krůpěje (1915)
- Lyrika politická
- Tristium Vindobona (latinsky „Žalozpěvy z Vídně“), kniha inspirovaná Ovidiovými Tristiemi, vzniklými v době jeho vyhnanství. Tato sbírka je jedním z vrcholů Macharova díla. Obrací se v ní k problematice vlastenectví a národního života, proklamované ideály postavil do křiklavého rozporu s patosem ruchovské a lumírovské národně politické poezie i s patosem dobového, uměle pěstovaného vlasteneckého nadšení. Nebojácně poukázal na neutěšené postavení národa v Rakousko-Uhersku, na znehybnění českého politického a národního života a vady české národní povahy. Dostupné jako e-kniha
- Tristium Praga – kritika politiky čs. vlády v novém státě (podle Machara trpící podobnými neduhy jako za Rakousko-Uherska)
Epika
- Zde by měly kvést růže (1891–1894) – veršované povídky (= dramata), téma postavení žen ve společnosti, epická poezie, příběhy žen a jejich neutěšené postavení ve společnosti, žena je bytost citová, ale pasivní, je odsouzena žít v nevyrovnaném manželství a postavení, společnost jí nedopřává rozvoj.
- motto: „být ženou, to už znamená trpěti“
- některé náměty
- Teta – teta přijíždí do Prahy ke své neteři a velmi se těší, ovdověla a vychovala děti, chtěla by jít do divadla na hru o lásce; ukazuje se, jaký byl její smutný životní příběh, že lásku vlastně nikdy nepoznala.
- Otrokyně otroka – žena musí zůstat doma, zatímco muž si může jít odpočinout do hospody.[19]
- veršovaný román Magdalena (1894)
- hlavní postava Lucie – ta se stará o otce, který se dá po smrti manželky na pití. Lucie si musí opatřovat peníze prostitucí. Potkává muže, který se do ní zamiluje. Odvede ji k tetě na maloměstě, ale když se zde prořekne o svém osudu, prostředí plné povrchnosti a přetvářky se pro ni stane nesnesitelným a musí se vrátit do nevěstince.
- obžaloba společnosti, která je schopna člověka neprávem zavrhnout.[20]
- Životem zrazeni (1915) – veršované povídky v obdobném stylu jako Zde by měly kvést růže, ovšem s širším tematickým záběrem.[21]
Próza
- Konfese literáta (1901) – osobní vzpomínky, mj. komentující pozadí vzniku autorových prvních sbírek Confiteor I–III
- Stará prosa (1903) – povídkové variace témat zpracovaných ve sbírkách Confiteor I–III [22]
- Hrst beletrie (1905)
- Řím (1907) – reflexe cesty do Itálie, okouzlení antikou; kulturně-filosofická úvaha o trojím Římě, antickém, papežském a moderním [23][24]
- Nemocnice (1914) – dostupné online
- Kriminál (1918) – reportážní kniha čerpající z Macharovy zkušenosti z krátkého pobytu ve vězení roku 1916 kvůli čtyřem básním ze sbírky Krůpěje[25][26]
- Pod sluncem italským (1918) – dostupné online
- Vídeňské profily (1919)
Politické knihy, polemiky a vzpomínky
- Knihy feuilletonů – první (1901) – věnováno T. G. Masarykovi
- Knihy feuilletonů – druhá (1902)
- Pět roků v kasárnách (1927)
- Oni a já (1927) [27]
- Zapomínaní a zapomenutí (1929)
- Při sklence vína (1929) [28]
- Třicet roků (1929) [29]
Machar je rovněž spoluautorem manifestu Česká moderna (1895).
Korespondence
- In: KOKEŠOVÁ, Helena; KOTYK, Pavel; KRAITLOVÁ, Irena. Korespondence T. G. Masaryk – Josef Svatopluk Machar. Svazek I. (1893–1895). Praha: Masarykův ústav AV ČR, 2017. ISBN 978-80-87782-68-2.
Odkazy
Reference
- Matriční záznam o narození a křtu farnost Kolín
- Ze světa navždy odešel Josef Svatopluk Machar. ČT24 [online]. [cit. 2021-07-02]. Dostupné online. (česky)
- Archiv hl. m. Prahy, Matrika zemřelých hlavního magistrátu, sign. MAG Z19, s. 69
- Wienbibliothek – wbr01 / 1901 [810]. www.digital.wienbibliothek.at [online]. 1901 [cit. 2021-07-02]. Dostupné online. (německy)
- Josef Svatopluk Machar: Vídeňská spojka odboje. Rozhlas [online]. 2015-01-11 [cit. 2021-07-02]. Dostupné online. (česky)
- KARBAN, Aleš. "Chlapci, létejte pomalu a při zemi!": historie letectví v Kroměříži.. Kroměříž: Aeroklub Kroměříž, 2004. 148 s.
- PhDr.h.c. Josef Machar [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2011-11-20]. Dostupné online. (česky)
- jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2011-11-20]. Dostupné online. (česky)
- Tajné společenství v Čechách – zednáři. ct24.ceskatelevize.cz [online]. [cit. 2021-07-02]. Dostupné online.
- Architekt a pedagog Bohumil Chalupníček. bohumil-chalupnicek.cz [online]. [cit. 2021-07-02]. Dostupné online.
- RYSKA, Autor: Petr. Ořechovka – 1. část. www.prahaneznama.cz [online]. [cit. 2021-07-02]. Dostupné online. (česky)
- MACHAR, Josef Svatopluk. Boží bojovníci [online]. Praha: Aventinum, 1931 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Golgatha [online]. Praha: Šimáček, 1904 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Svědomím věků [online]. Praha: On, 1928 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Confiteor [online]. Praha: F. Šimáček, 1907 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Confiteor II [online]. Praha: F. Šimáček, 1908 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Confiteor III [online]. Praha: F. Šimáček, 1909 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Zde by měly kvést růže [online]. Praha: F. Šimáček, 1912 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Magdalena [online]. Praha: F. Šimáček, 1906 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Životem zrazeni [online]. Praha: F. Šimáček, 1919 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Stará prosa [online]. Praha: Česká grafická unie, 1902 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- BÁSNÍK JOSEF SVATOPLUK MACHAR ŠEDESÁTNÍKEM. Světozor. 28.02.1924, roč. 1923–1924 (24.), čís. 13, s. 331.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Řím [online]. Praha: Dubský, 1919 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- PEŠAT, Zdeněk. Svatopluk Machar. In: Jiří Opelík a kolektiv. Lexikon české literatury: osobnosti, díla, instituce. Praha: Academia, 2000. ISBN 80-200-0708-3. Svazek 3 M–Ř. S. 50.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Žito [online]. Praha: Dubský, 1916 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.[nedostupný zdroj]
- MACHAR, Josef Svatopluk. Oni a já [online]. Praha: Aventinum, 1927 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Při sklence vína [online]. Praha: Aventinum, 1929 [cit. 2021-07-13]. Dostupné online.
- MACHAR, Josef Svatopluk. Třicet roků [online]. Praha: Gustav Dubský, 1922 [cit. 2021-07-12]. Dostupné online.
Literatura
- FRABŠA, František Salesius. Čeští spisovatelé dnešní doby. Praha: Lidová tribuna, 1923. 160 s. S. 87–88
- STANĚK, Josef. J. S. Machar. (1864–1924). Svědomím českých dějin. Lidový časopis dějepisný. Brno: Dědictví Havlíčkovo, 1924, roč. 5, čís. 1–2, s. 1–16.
- Kulturní adresář ČSR. Biografický slovník žijících kulturních pracovníků a pracovnic. Příprava vydání Antonín Dolenský. Praha: Nakladatelství Josef Zeibrdlich, 1934. 587 s. S. 257
- KUNC, Jaroslav. Slovník soudobých českých spisovatelů. Krásné písemnictví v letech 1918–1945. Praha: Orbis, 1945. 1018 s. S. 488–500
- SÝKORA, Petr. Básník proti Hradu – neposlušný občan Josef Svatopluk Machar. Praha: Libri, 2009, ISBN 978-80-7277-396-1
- KOSATÍK, Pavel. Čeští demokraté: 50 nejvýznamnějších osobností veřejného života. Praha: Mladá fronta, 2010. 280 s. ISBN 978-80-204-2307-8.
- OPELÍK, Jiří, a kol. Lexikon české literatury: osobnosti, díla, instituce. 3/I. M–O. Praha: Academia, 2000. 728 s. ISBN 80-200-0708-3.
- PRECLÍK, Vratislav. Masaryk a legie, váz. kniha, 219 str., vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karviná) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím, 2019, ISBN 978-80-87173-47-3, str. 8, str.11–12, 21–25, 140–148
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Svatopluk Machar na Wikimedia Commons
Autor Josef Svatopluk Machar ve Wikizdrojích
Osoba Josef Svatopluk Machar ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Svatopluk Machar
- Josef Svatopluk Machar v databázi Středočeské vědecké knihovny
- Wikilivres:Josef Svatopluk Machar: díla na projektu Wikilivres
- Digitalizovaná díla Josefa Svatopluka Machara v digitální knihovně Kramerius NK ČR.
- Díla Josefa Svatopluka Machara v elektronické podobě k volnému stažení z webu Městské knihovny v Praze
- Josef Svatopluk Machar v Databázi knih
- MyHeritage: Josef Svatopluk Machar
- Protokol o předběžných zkouškách farmaceutických na FF/PřF: Jiřina Macharová
- Matrika narozených: Ida Janowitz