Sokolov
Sokolov (do roku 1948 Falknov nad Ohří,[3] německy Falkenau an der Eger) je město ve stejnojmenném okrese v Karlovarském kraji, 18 km západně od Karlových Varů na soutoku Ohře a Svatavy uprostřed sokolovské pánve, v nadmořské výšce 401 metrů. Žije zde přibližně 22 tisíc[1] obyvatel. Jeho ráz je ovlivněn těžbou hnědého uhlí a s tím souvisejícím průmyslem.
Sokolov | |
---|---|
![]() Sokolovský zámek | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | město |
LAU 2 (obec) | CZ0413 560286 |
Pověřená obec a obec s rozšířenou působností | Sokolov |
Okres (LAU 1) | Sokolov (CZ0413) |
Kraj (NUTS 3) | Karlovarský (CZ041) |
Historická země | Čechy |
Zeměpisné souřadnice | 50°10′53″ s. š., 12°38′25″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 22 097 (2022)[1] |
Rozloha | 22,92 km² |
Nadmořská výška | 401 m n. m. |
PSČ | 356 01 |
Počet domů | 1 699 (2021)[2] |
Počet částí obce | 4 |
Počet k. ú. | 4 |
Počet ZSJ | 18 |
Kontakt | |
Adresa městského úřadu | Městský úřad Sokolov Rokycanova 1929 356 01 Sokolov [email protected] |
Starostka | Renata Oulehlová (ANO) |
Oficiální web: www | |
![]() | |
![]() ![]() Sokolov | |
Další údaje | |
Kód obce | 560286 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Historie
Nejstarší písemná zmínka o Sokolově pochází z 13. dubna 1279. V ní je připomínán šlechtický rod Nothaftů. Poměrně úrodnou půdu kolem řeky Ohře již celá staletí předtím zemědělsky obdělávali Slované, kteří tu založili řadu osad. Německou kolonizací od 13. století vzrostl počet osad a poddaných, rozšířila se plocha obdělávané plochy, rozvinula se těžba rud a podstatně se zvýšily i příjmy panovníka, šlechty a klášterů. Noví kolonisté převládli i ve staroslovanských vsích, po nichž zůstala jako jediné svědectví jejich původu jen jména přizpůsobena jazyku nových osadníků (Bukovany – Buckwa, Březová – Prosau, Citice – Zieditz, Dasnice – Dasnitz atd.). Zda bylo nothaftovské rytířské sídlo opravdu tak významné, se vedly pře. Po archeologickém průzkumu v roce 1994 se ukázalo, že ve 13. století stál na místě dnešního zámku kamenný hrádek. Kolem něj se vytvořilo menší město. Jeho význam vzrostl až v 19. století díky těžbě uhlí.
Pověst o vzniku Sokolova
Jméno Sokolov, tenkrát ovšem ve své původní podobě Valkenowe, se poprvé objevuje v jedné listině roku 1279, jak již bylo zmíněno. Bylo to v době křížových výprav. Někde na horní Ohři žil rytíř, a ten se zúčastnil tažení proti Turkům, kteří tenkrát znesnadňovali věřícím přístup k Ježíšovu hrobu ve Svaté zemi. Když se pak po létech vrátil do své vlasti, našel místo své tvrze jen spáleniště a zarostlý hrob své ženy, a tak odešel z míst, která mu připomínala ztrátu nejbližších. Šel po řece a na soutoku Ohře a Svatavy si postavil chýši. Do této oblasti jezdili často hradní páni na lov se cvičenými sokoly. Rytíř, který prošel těžkými boji, byl i dobrým ranhojičem, a tak byl vyhledáván obyvateli okolí. Brzy vznikla kolem poustevníkova srubu osada, kde cvičili lovčí sokoly, a již bylo dáno jméno po sokolech – Sokolov (obraz sokola později přešel do městského znaku. Proto se jedná o takzvané mluvící znamení).
Památky
Sokolovský zámek
Zámek je situován uprostřed města, nedaleko Starého náměstí. S největší pravděpodobností na jeho místě ve 13. století stála vodní tvrz. Za dob Šliků byla tvrz ve druhé polovině 15. stol. přestavěna na hrad se čtyřmi věžemi. Po bitvě na Bílé hoře bylo falknovské panství protestantskému rodu Šliků zkonfiskováno a následně prodáno Nosticům. V roce 1648 byl hrad dobyt a pobořen Švédy. Proto se jeho tehdejší majitel Jan Hartvik Nostic po válce rozhodl pro přestavbu na modernější reprezentativní sídlo. V průběhu dalších válek byl však zámek opět poškozen, proto jej na počátku 19. stol nechal hrabě Bedřich Nostic opravit, tentokrát v klasicistním slohu. Nosticové vlastnili zámek do roku 1945, kdy byl znárodněn. Poslední generální oprava byla provedena v letech 1993–1994.
V zámku sídlí od roku 2003 Krajské muzeum Sokolov a Městská knihovna Sokolov. Muzeum je specializované na hornictví a návazné výroby. Prostory zámku jsou dále využívány pro konání svateb a menších hudebních představení.
Kašna se sokolníkem
Pověst o vzniku Sokolova ztvárnil jakýsi chebský sochař (měšťan, který údajně založil Sokolí dvůr, z něhož povstal Sokolov) v postavě sokolníka na městské kašně. Tato kamenná kašna byla instalována v roce 1717, ale pravděpodobně je staršího původu. Bazén kašny je zdoben psaníčky. Sokolník na kašně se psem u nohou a sokolem na ruce je podle pověsti zakladatelem města – rytíř Sebastián. Kašna připomíná chmelařskou tradici na Sokolovsku – kolem sloupu, na kterém je umístěna socha, se pnou chmelové ratolesti. V době, kdy byla kašna postavena, se totiž na Sokolovsku rodil znamenitý chmel.
Mariánský sloup
Barokní sloup z pískovce, kde na hranolovém soklu stojí sochy světců a na vrcholu socha Panny Marie Immaculaty.
Historická radnice
Renesanční budova na Starém náměstí byla postavena okolo roku 1540 a přestavěna do dnešní podoby po požáru ve 30. letech 17. století. Průčelí této budovy je situováno vchodem na náměstí a je zachován goticko-renesanční vstupní portál. V nadpraží je dochován chybný městský znak (sokol sedí místo na trojvrší na větvi pařezu). Svému účelu sloužila radnice až do poloviny 20. století později se stala sídlem generálního ředitelství Sokolovské uhelné a.s., která ji v roce 1995 zrekonstruovala.
Hornický dům
![](../I/Namesti_Budovatelu%252C_Sokolov.JPG.webp)
Hornický dům byl postaven v letech 1923–1925 podle návrhu architekta Rudolfa Welse. Stavba byla financována z tzv. uhelného fondu (fond pro sociální péči hornickou). Hornický dům se stal důležitým střediskem společenského, politického a kulturního života. V průčelí je reliéf pojmenovaný „Jeden den ze života horníka“ od karlovarského sochaře Wilhelma Srb-Schlossbauera. Reliéf má osm částí: „Rozloučení“, „Cesta do práce“, „Fasování nástrojů a fárání“, „Práce ve štole“ (2 obrazy), „Vyfárání a vracení nástrojů“, „Cesta domů“ a „Po celodenní námaze“. V letech 1969–1970 byl Hornický dům rekonstruován, fasáda obložena bílými mramorovými deskami, byla vyměněna okna a upravena střecha. V roce 2006 byly desky sundány a budova se opticky vrátila do původní podoby. Při této příležitosti byla v září 2006 na nově zrekonstruované budově odhalena pamětní deska architekta Rudolfa Welse.
V současné době je Hornický dům sídlem Městského domu kultury a Sokolovského infocentra.
Kostel sv. Jakuba Většího
![](../I/Kostel_sv.Jakuba%252C_Sokolov.JPG.webp)
Tento původně farní kostel byl založen ve 13. století. Původní starý kostel (pravděpodobně jednoduchá a prostá stavba) byl zničen saským vojskem a následně obnoven v renesančním slohu, poté byl znovu přestavěn ve slohu barokním za Jana Hartvika Nostice (budovatele zámku a kláštera v Sokolově). V roce 1672 byl kostel původně děkanský povýšen na arciděkanský. Barokní chrám je jednolodní s věží, která byla stavěna jako nucené práce, jež vykonávali za trest nevolníci. Je zastřešena barokní bání s lucernou. Vnitřní zařízení kostela je většinou barokní. Při poslední rekonstrukci byly obnoveny fasády v původní barokní barvě.
![](../I/Falkenau_1620.jpg.webp)
Kapucínský klášter s kostelem sv. Antonína Paduánského
Klášter byl vystavěn na popud majitele panství Jana Hartvika Nostice v letech 1663–1667. Podobně jako další církevní instituce severozápadních Čech bránil pronikání protestantismu z nedalekého Saska. Je tvořen budovami konventu a čtvercovým rajským dvorem s kruhovou studnou. Dominantou areálu je klášterní kostel sv. Antonína Paduánského.
Objekt přežil období rušení klášterů během josefínských reforem a byl v provozu do roku 1950, kdy byl zlikvidován Státní bezpečností a následně sem byly umístěny jednotky Československé armády. V roce 1999 byla zahájena rekonstrukce Nosticovské hrobky pod klášterním kostelem a hrobka byla znovu slavnostně vysvěcena 20. prosince 1999. V současné době je zrekonstruován a využíván jako koncertní a výstavní i společenská síň. Od roku 2012 je také sídlem pivovaru.
Kaple Nejsvětější Trojice
Bývalá římskokatolická kaple postavená v letech 1772 až 1774 stojí na okraji Starého náměstí před kapucínským klášterem. Při požáru města 23. června 1874 byla kaple zničena, později znovu obnovena. Po opravách na konci 90. let 20. století byla předána pravoslavné církvi.
Obyvatelstvo
Podle sčítání 1921 zde žilo v 820 domech 10 151 obyvatel, z nichž bylo 5 116 žen. 351 obyvatel se hlásilo k československé národnosti, 9 588 k německé a 7 k židovské. Žilo zde 9 575 římských katolíků, 309 evangelíků, 7 příslušníků Církve československé husitské a 208 židů.[4] Podle sčítání 1930 zde žilo v 1 149 domech 11 381 obyvatel. 1 228 obyvatel se hlásilo k československé národnosti a 9 825 k německé. Žilo zde 10 024 římských katolíků, 409 evangelíků, 147 příslušníků Církve československé husitské a 170 židů.[5]
Rok | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2011 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Počet obyvatel | 4 370 | 5 250 | 6 530 | 8 679 | 10 126 | 11 429 | 12 647 | 9 777 | 18 041 | 18 256 | 24 763 | 25 210 | 25 081 | 23 347 |
Počet domů | 539 | 640 | 663 | 786 | 908 | 1 002 | 1 347 | 1 457 | 1 862 | 1 451 | 1 434 | 1 444 | 1 502 | 1 672 |
Rok | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Počet obyvatel | 3 329 | 4 144 | 5 450 | 7 376 | 8 867 | 10 151 | 11 381 | 8979 | 17 574 | 17 871 | 24 580 | 25 045 | 24 916 |
Počet domů | 397 | 479 | 493 | 612 | 726 | 820 | 1 149 | 1 285 | 1 753 | 1 351 | 1 374 | 1 384 | 1 432 |
- Věková struktura obyvatel obce Sokolov roku 2011
- Rodinný stav obyvatel obce Sokolov roku 2011
- Vzdělání obyvatel obce Sokolov roku 2011
Doprava
Parkování
Sokolov dlouhodobě trpí nedostatkem parkovacích míst a to zvláště v oblasti sídlišť.
MHD
Městská autobusová doprava v Sokolově je provozována na 6 linkách a zahrnuje i několik sousedních obcí. Je zařazena v systému IDOK. Provozovatelem MHD i většiny regionálních a dálkových autobusových linek je společnost LIGNETA autobusy.
Společnost ČSAD Autobusy Karlovy Vary a. s. ukončila svojí dosavadní smlouvu o provozu linek MHD města Sokolov a meziměstských linek od 1.1. 2019.
Železnice
Sokolov leží na významné železniční trati 140 spojující Cheb a Chomutov. Odbočuje zde Trať 145 přes Svatavu do Kraslic až k saskémuCvikovu , na této trati provozuje od roku 1998 dopravu společnost GW Train Regio, od roku 2000 ve spolupráci se společností Vogtlandbahn.
Průmysl a těžba
Sokolovsko vynikalo svým přírodním surovinovým bohatstvím. Od středověku byla využívána hojná ložiska vzácných a užitkových rud (šlo převážně o cínové rudy). V současnosti je nejrozšířenější těžba hnědého uhlí v Sokolovské pánvi.
Strojírenství
V Sokolově se nachází společnost Sokolovské strojírny a. s. ,založená roku 1931.
Těžba uhlí
Hnědé uhlí bylo nejprve těženo hlubinným dobýváním v oblastech nejvyšší kvality sloje, později se přešlo na těžbu lomovým způsobem. V 80. letech klesá objem těžby. Nyní hospodaří se zásobami uhlí i dalších nerostů v Sokolovské pánvi jediný subjekt Sokolovská uhelná.
Využití uhlí: nejprve jako převažující zdroj tepla, později jako surovina pro výrobu ušlechtilých paliv, energií a chemických surovin.
![](../I/Sokolov%252C_d%C5%AFl_Ji%C5%99%C3%AD%252C_pohled_z_Lomnice.JPG.webp)
Zaniklé obce v důsledku těžby v okrese Sokolov
Alberov (Albernhof), Bukovany (Buckwa), Čistá – obec (Lauterbach Dorf), Dolní Rozmyšl (Deutschbundesort), Dvory (Maierhöfen), Habartov (Habersbirk), Horní Rychnov (Ober-Reichenau), Jehličná (Grasseth), Kytlice (Kitlitzdorf), Lesík (Waldl), Lipnice (Littmitz), Lísková (Haselbach), Lvov (Löwenhof), Mýtina (Hau), Na Rovince (Boden), Nové Sedlo (Neusattl), Podhoří (Hunschgrün), Smolnice (Pechgrün), Stará Chodovská (Stelzengrün), Tisová (Theißau, také Theussau nebo Thessau), Týn (Thein), V Úžlabí (Kahr), Vítkov (Wudingrün), Vřesová (Doglasgrün).[8]
Rekultivace
![](../I/Sokolov%252C_are%C3%A1l_Bohemia%252C_lavi%C4%8Dky.JPG.webp)
Od konce 50. let bylo na Sokolovsku dokončeno celkem téměř 3 000 ha rekultivací na plochách v oblastech bývalých dolů a především na plochách vnějších výsypek. V roce 2005 bylo navrženo celkem dalších 1 868 ha rekultivací. U některých zbytkových jam (lomy Boden, Medard – Libík, Michal, Jiří a Družba) byl zvolen postup zatápění (vodohospodářské rekultivace). Tímto způsobem vzniklo nedaleko Sokolova jezero Michal využívané pro rekreační účely lidmi ze širokého okolí.
Sociální dopady
Obyvatelé kraje patří k těm, kteří v průměru vydělávají nejméně ve státě a mají nejnižší dosažené vzdělání. Vysoká míra dlouhodobé nezaměstnanosti pramení z uzavírání továren a průmyslových provozů, kde lidé pracovali po generace. Sociální situace střední vrstvy obyvatelstva se stále zhoršuje a chudí lidé se často ocitají v nově vznikajících ghettech.[9]
Životní prostředí
Rekreace
Například zmíněné jezero Michal (Vítkov u Sokolova) je vyloženo fólií, na jeho dně i na pláži leží zlatý písek, nachází se tu i druhý nejdelší tobogán v ČR a nic nenasvědčuje tomu, že tu ještě nedávno stály těžební bagry.
Další důl, který prošel rekultivací, je Medard. Projekt obnovy zdejší krajiny se dotknul více než 4000 ha. Samotné jezero, jež zde vzniklo, má téměř 500 hektarů.[10] Ve zveřejněných urbanistických studiích se objevuje vysokoškolský areál, hotelový komplex, letiště ultralehkých letadel, motokrosový areál i botanická zahrada.[11] Využití těchto rekultivovaných prostor se může stát základem pro budoucí obraz Sokolovska jako cíle pro dovolenou a turistické pobyty.
Kultura, sport a rekreace
Sokolov a jeho okolí má stále pověst především průmyslového a důlního města. Ale to se možná brzy změní. Na místě dolů totiž začínají vznikat jezera.
Kultura
V Sokolově nechybí ani divadelní scéna. Městské divadlo Sokolov bylo vyprojektováno do prostoru bývalého kina „Svět“ v prostorách Hornického domu. Při Hornickém domě v Sokolově funguje i úspěšná taneční skupina Mirákl, která má na svém kontě nemálo významných oceněních jak na domácím poli, tak i na tom zahraničím.
Dále lze navštívit 3D kino Alfa, kde se každoročně koná Sokolovský filmový seminář.
Dalším kulturním místem je také muzeum Sokolov.
V době normalizace zde probíhal Festival politické písně Sokolov, konaný obvykle v únoru.
Sport
Pro veřejnost je zde k dispozici Sokolovský bazén a nedaleko města nově otevřené 18jamkové golfové hřiště na výsypce Silvestr v Dolním Rychnově. Golfové hřiště je součástí rozlehlého sportovně rekreačního areálu, který se rozkládá v blízkosti koupaliště Michal. Vedle hřiště vznikne i zoopark a lesopark. Provoz hřiště byl oficiálně zahájen koncem září 2006.
V Sokolově působí první liga hokeje – HC Baník Sokolov a druhá fotbalová liga – FK Sokolov . Dále ještě druhá liga ve volejbale – VSK ISŠTE Sokolov.
Části města
Sokolov se kromě vlastního města skládá ze tří dalších částí:
Dříve byl součástí Sokolova i dnes samostatný městys Svatava a také obce Dolní Rychnov a Těšovice.[12]
Osobnosti
- Erich Auerbach (1911–1977), fotograf
- Aleš Cibulka (* 1977), publicista a moderátor
- Štefan Füle (* 1962), diplomat
- Adéla Gondíková (*1973), herečka a moderátorka
- Dalibor Gondík (*1970), moderátor, bavič a herec
- Karl Heidler von Heilborn (1792–1866), lékař
- Václav Němec (1912–2001), pedagog a vlastivědný pracovník
- Jehuda Kurt Unger (1907–1989), architekt
- Markéta Vondroušová (* 1999), tenistka
V Sokolově působili při výchově čtyř synů hraběte Františka Antonína Nostice (1725–1794) historik a jazykovědec Josef Dobrovský (1753–1829) a historik a národní buditel František Martin Pelcl (1734–1801).
Partnerská města
Odkazy
Reference
- Český statistický úřad: Počet obyvatel v obcích – k 1. 1. 2022. Praha. 29. dubna 2022. Dostupné online. [cit. 2022-05-02]
- Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 - otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-04-18]
- Vyhláška ministerstva vnitra č. 22/1949 Sb., o změnách úředních názvů míst v roce 1948. Dostupné online.
- Statistický lexikon obcí v Republice československé 1921. Díl I. Země Česká. Praha: Orbis, 1924. 598 s. S. 238.
- Statistický lexikon obcí v Republice československé 1930. Díl I. Země Česká. Praha: Orbis, 1934. 613 s. S. 65.
- Český statistický úřad. Historický lexikon obcí ČR 1869–2005 – 1. díl [online]. 2007-03-03 [cit. 2014-12-12]. S. 362, 363, záznam 29. Dostupné online.
- Český statistický úřad. Historický lexikon obcí ČR 1869–2005 – 1. díl [online]. 2007-03-03 [cit. 2014-12-12]. S. 362, 363, záznam 29-3. Dostupné online.
- Krajské muzeum Sokolov – stránka věnovaná zaniklým obcím. www.omks.cz [online]. [cit. 2007-12-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-12-13.
- Archivovaná kopie. www.clovekvtisni.cz [online]. [cit. 2014-02-21]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-02-26.
- Jezero Medard je dílem člověka a řeky Ohře. Vodu má průzračně čistou [online]. Český rozhlas, 2017-06-19 [cit. 2017-08-19]. Dostupné online.
- Urbanistická studie jezera Medard – stránky MÚ Sokolov. www.sokolov.cz [online]. [cit. 2007-12-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-07-30.
- Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005, II. díl. Praha: Český statistický úřad, 2006. ISBN 80-250-1311-1. S. 111, 509 a 529.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Sokolov na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Falknov v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Slovníkové heslo Sokolov ve Wikislovníku
- Sokolov v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
- Oficiální stránky města
- Meteostanice Sokolov – Předpověď počasí a mnoho užitečných informací