Jiří Trnka
Jiří Trnka (24. února 1912 Plzeň-Petrohrad[1] – 30. prosince 1969 Praha) byl český výtvarník, loutkář, ilustrátor, malíř, sochař, spisovatel, scenárista, kostýmní výtvarník a režisér animovaných filmů. Jeden ze zakladatelů českého animovaného filmu a světově uznávaný ilustrátor a tvůrce loutkových filmů.
Profesor Jiří Trnka | |
---|---|
Narození | 24. února 1912 Plzeň ![]() |
Úmrtí | 30. prosince 1969 (ve věku 57 let) Praha ![]() |
Místo pohřbení | Ústřední hřbitov města Plzně |
Vzdělání | Vysoká škola uměleckoprůmyslová v Praze |
Alma mater | Vysoká škola uměleckoprůmyslová v Praze |
Povolání | filmový režisér, scenárista, filmový producent, spisovatel, ilustrátor, malíř, loutkoherec, animátor, pedagog, sochař a scénograf |
Děti | Helena Trösterová (* 1945) Jan Trnka (* 1956) Jiří Trnka ml. (1940–2003) Klára Trnková (* 1949) Zuzana Ceplová (* 1938) |
Příbuzní | Vojtěch Cepl Vojtěch Cepl mladší |
Ocenění | národní umělec (1963) Cena Hanse Christiana Andersena za ilustrace (1968) Čestné občanství města Plzně (1990) |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Život
![](../I/Hrob_Jiri_Trnka.JPG.webp)
Mládí a studium
Narodil se v Plzni-Petrohradu. Odmala byl v úzkém kontaktu s loutkami, které se vyráběly v jejich rodině. [2] Už na plzeňské reálce si jeho výtvarného nadání povšiml učitel Josef Skupa, který ho také přivedl do loutkového divadla. [3] Dal mu příležitost poznat divadelní zázemí a příležitostně vypomáhat s výtvarnou stránkou představení. Na jeho přímluvu rodiče umožnili Jiřímu studovat na výtvarné škole v Praze. [4] Setkání se Skupou bylo pro Jiřího Trnku rozhodujícím životním okamžikem. Stal se jeho mentorem a podporoval ho během studia i na začátku kariéry.
V letech 1929–1935 studoval na Uměleckoprůmyslové škole v Praze. Už během studia navrhoval a vytvářel kulisy pro Divadlo Spejbla a Hurvínka J. Skupy v Plzni. Pracoval také jako výtvarník v novinách. Kresbami a ilustracemi přispíval do časopisů Večer, Pestrý týden, A–Zet, Mladý hlasatel, Ahoj, Eva, Kvítek z čertovy zahrady. [5]Po skončení školy provozoval v letech 1936–1937 vlastní loutkovou scénu pod názvem Dřevěné divadlo v dnešním pražském Divadle Rokoko. Z finančních důvodů byl nucen provoz divadla ukončit.[4][6]
Ilustrátor a scénograf
Začal se živit jako ilustrátor a díky svému originálnímu výtvarnému projevu se brzy zařadil mezi českou ilustrátorskou špičku. Během života ilustroval kolem stovky knížek. Významný podíl tvořily ilustrace knih pro děti. [7]
Od roku 1936 spolupracoval s Národním divadlem v Praze, pro které vytvářel scény a kostýmy. Svou nejznámější scénu pro Klicperova Zlého jelena si zopakoval s režisérem Frejkou ještě v Divadle na Vinohradech v roce 1948. V následujícím roce byla publikována jako knižní ilustrace. Od 50. let byl stále více zaměstnán filmem a ilustrační tvorbou, pro divadlo pracoval velmi zřídka. [8]
V Praze žil v letech 1938–1958 v Košířích ve vile (usedlosti) Turbová, později v Humlově domě na Kampě, který zakoupil. Jeho první ženou byla Helena Chvojková, pro jejíž knížku Zuzanka objevuje svět vytvořil ilustrace. Měli spolu tři děti. [9] Z druhého manželství s Venceslavou Trnkovou se narodily dvě děti. [5]Od roku 1960 bydlel na Kampě nedaleko svého přítele Jana Wericha.
Tvůrce animovaného filmu
Při svém prvním setkání s loutkovým filmem koncem třicátých let vytvořil několik loutek pro reklamní filmy Karla Dodala.
Roku 1945 se stal spoluzakladatelem studia Bratři v triku. Zpočátku vznikly úspěšné kreslené filmy Zasadil dědek řepu nebo Zvířátka a Petrovští, který byl oceněn na festivalu v Cannes.[10] Jiří Trnka chtěl však především pracovat s loutkami, proto v roce 1947 založil Studio loutkového filmu. Pod jeho vedením vznikl první celovečerní barevný loutkový film Špalíček podle knihy Mikoláše Alše.[10] V roce 1948 natočil svůj první celovečerní loutkový film Císařův slavík s hudbou Václava Trojana.[11] Trnka se na něm podílel jako režisér, výtvarník a scenárista. Následovala celá řada úspěšných filmů, které proslavily československý animovaný film po celém světě. Trnka byl velmi pracovitý, do své předčasné smrti natočil kolem dvaceti loutkových filmů. [4] Byly odměněny více než 50 cenami na nejrůznějších festivalech (Benátky, Paříž, Londýn, Karlovy Vary aj.) [12]
Od roku 1956 se více věnoval ilustrování knih a podílel se na přípravě české expozice na světové výstavě Expo 58 v Bruselu. K filmové tvorbě se vrátil v roce 1964.[11] V posledních letech života se kromě práce pro Expo 67 (navrhl část expozice Svět dětí) v Montrealu věnoval malbě a sochařské tvorbě, ale znovu i knižní ilustraci.
V roce 1963 mu byl udělen titul národního umělce, o rok dříve Řád práce. [12] V roce 1968 podepsal dokument dva tisíce slov. [13][11]
Roku 1967 byl jmenován profesorem na Vysoké škole uměleckoprůmyslové, práci mu však znesnadňovala pokračující těžká nemoc, jíž podlehl 30. prosince 1969. Pochován je na Ústředním hřbitově v Plzni.
Dílo
S oblibou používal ve svých filmech loutky. Mezi jeho nejznámější loutkové filmy patří Staré pověsti české a Dobrý voják Švejk namluvené jeho přítelem J. Werichem a celovečerní film podle předlohy W. Shakespeara Sen noci svatojánské. Jeho dalším filmovým dílem z 60. let je například snímek Kybernetická babička a Ruka zpodobňující totalitu. Pro děti natočil loutkový film Bajaja a zpracoval filmovou verzi Starých pověstí českých. Se svým kolegou Břetislavem Pojarem udělal k filmu Limonádový Joe aneb Koňská opera animovanou vložku.[10] Postavy v Trnkových filmech jsou převážně němé, před mluveným slovem dával přednost hudbě. Rád spolupracoval s hudebním skladatelem Václavem Trojanem.
Pracoval technikou filmu kresleného (např. Zasadil dědek řepu, Zvířátka a Petrovští), papírkového (Veselý cirkus, Dva mrazíci), maňáskového (Kuťásek a Kutilka, jak ráno vstávali) a hlavně loutkového (např. Čertův mlýn, Cirkus Hurvínek, Kybernetická babička, Ruka, Špalíček ). Výtvarně navrhl též řadu kreslených a loutkových filmů režisérů Stanislava Látala, Břetislava Pojara a Eduarda Hofmana. [5]
Ilustroval desítky knih pro děti. Velký úspěch měla hned první knížka Míša Kulička z roku 1939. Trnkovy originální poetické obrázky doprovodily například sbírku pohádek K.J.Erbena, Karafiátovy Broučky, Slovenské národní pohádky nebo Pohádky tisíce a jedné noci. [4] Dlouhá léta spolupracoval s Františkem Hrubínem, jejich poslední společnou knihou byl Špalíček veršů a pohádek (1957). Ve světě jsou nejznámější jeho ilustrace ke knize pohádek Hanse Christiana Andersena, za které získal v roce 1968 mezinárodní ocenění pro ilustrátory.
Sám napsal a ilustroval pohádkovou knihu Zahrada, k níž ho inspirovala poetická zahrada na Turbové. Je příběhem pěti kluků, kteří zvědavě, ale rozechvěle otevřou starou rozvrzanou branku a vejdou do tajemné zahrady. Odhalí v ní rozličná tajemství – potkají kamenného trpaslíka, učenou velrybu, zlomyslného kocoura a pět slonů. Příběh, který má své kouzlo, poezii i humor, patří mezi díla, jež léta oslovují děti i dospělé, a je nezapomenutelný.[14]Kniha se stala předlohou pro loutkový film, který natočil Břetislav Pojar v roce 1978 a několik divadelních adaptací.[5]
Trnkova filmová tvorba, stejně jako jeho ilustrace, rozrušovala konvenční stereotypy žánru, vynikala osobitou poetickou imaginací i humorem, charakteristickou pohybovou stylizací, nápaditým propojením výtvarné a hudební složky filmu, evokací krajinné atmosféry.[5]
Jiří Trnka byl nejen filmař a ilustrátor, ale věnoval se i volné umělecké tvorbě, malbě, grafice a plastikám. [4] [10]
Filmografie
Scénář, výtvarník, režie; loutkový (není-li uvedeno jinak):
- 1945 Zasadil dědek řepu (+ námět, scénář spol. Eduard Hofman, Josef Vácha; kreslený)
- 1946 Zvířátka a Petrovští (scénář spol. Eduard Hofman, Stanislav Látal, Karel Mann; komentář František Hrubín; kreslený)
- 1946 Pérák a SS (námět Ota Šafránek; scénář spol. Jiří Brdečka; kreslený)
- 1946 Dárek (námět a scénář spol. Jiří Brdečka, Eduard Hofman; r. hrané části Jiří Krejčík, komb. hraný/kreslený)
- 1947 Liška a džbán (námět Josef Kábrt, Jan Karpaš; spol. scénář a r. Stanislav Látal; kreslený)
- 1947 Špalíček (námět spol. Václav Renč, Václav Trojan; + střih) /série krátkometrážních filmů Masopust, Jaro, Legenda o sv. Prokopu, Pouť, Posvícení, Betlém později uvedených pod souhrnným názvem jako celovečerní film./
- 1948 Císařův slavík (předloha Hans Christian Andersen; scénář spol. Jiří Brdečka; komentář Vítězslav Nezval; r. hrané části Miloš Makovec; komb. loutkový/hraný; celovečerní)
- 1949 Román s basou (předloha Anton Pavlovič Čechov)
- 1949 Arie prerie (námět Jiří Brdečka)
- 1949 Čertův mlýn (+ námět)
- 1950 Bajaja (námět Božena Němcová; scénář spol. Karel Sobotka, Josef Novák, František Braun; autor veršů Vítězslav Nezval; celovečerní)
- 1951 Veselý cirkus (námět; kreslený)
- 1951 O zlaté rybce (+ námět; autor komentáře Jan Werich; kreslený)
- 1952 Staré pověsti české (předloha Kosmas /kronika/, Alois Jirásek /Staré pověsti české/; námět Miloš V. Kratochvíl, Jiří Brdečka; spol. scénář Jiří Brdečka; celovečerní)
- 1953 Jak stařeček měnil, až vyměnil (předloha František Bartoš; kreslený)
- 1954 Kuťásek a Kutilka – Jak ráno vstávali (námět Josef Pehr; hraný/maňáskový)
- 1954 Dva mrazíci (+ námět)
- 1954 Osudy dobrého vojáka Švejka I. – Z Hatvanu na hranice Haliče (předloha Jaroslav Hašek /román/, Josef Lada /ilustrace/; komb. loutkový/ploškový)
- 1955 Osudy dobrého vojáka Švejka II. – Švejkovy nehody ve vlaku (předloha Jaroslav Hašek /román/, Josef Lada /ilustrace/; komb. loutkový/ploškový)
- 1955 Osudy dobrého vojáka Švejka III. – Švejkova budějovická anabase (předloha Jaroslav Hašek /román/, Josef Lada /ilustrace/; komb. loutkový/ploškový)
- 1955 Cirkus Hurvínek (námět a spol. scénář Vratislav Blažek)
- 1958 Proč UNESCO (zakázkový; námět Adolf Hoffmeister; scénář spol. Adolf Hoffmeister, Jiří Brdečka; kreslený)
- 1959 Sen noci svatojanské (předloha William Shakespeare /divadelní hra/; scénář spol. Jiří Brdečka; celovečerní)
- 1961 Vášeň (+ námět)
- 1962 Kybernetická babička (námět Ivan Klíma)
- 1964 Archanděl Gabriel a paní Husa (předloha Giovanni Boccaccio /Dekameron/)
- 1965 Max Platte (zakázkový/reklamní, komb. hraný/kreslený)
- 1965 Ruka (+ námět)
Výtvarná spolupráce/výtvarník:
- 1936 Všudybylovo dobrodružství (r. Irena Dodalová, Karel Dodal, loutkový/kreslený)
- 1947 Míša Kulička (r. Karel Baroch, Eduard Hofman)
- 1951 Perníková chaloupka (r. Břetislav Pojar)
- 1953 O skleničku víc (r. Břetislav Pojar)
- 1955 Spejbl na stopě (r. Břetislav Pojar)
- 1957 Paraplíčko (r. Břetislav Pojar)
- 1959 Bombomanie (r. Břetislav Pojar; kreslený)
- 1960 Půlnoční příhoda (r. Břetislav Pojar)
- 1966 Blaho lásky (r. Jiří Brdečka; kreslený)
Další spolupráce v hraném filmu – návrhy kostýmů (není-li uvedeno jinak): :
- 1942 Dlouhý, Široký a Bystrozraký (r. Miroslav Cikán) /Výroba filmu byla pozastavena již v rámci příprav, proběhly pouze kostýmní zkoušky./
- 1944 Černí myslivci (r. Martin Frič) /Film zůstal nedokončený, natočeny byly pouze exteriéry./
- 1947 Čapkovy povídky (+ výtvarník, r. Martin Frič)
- 1954 Byl jednou jeden král... (+ výtvarník, r. Martin Frič)
- 1954 Jan Hus (+ výtvarník, r. Otakar Vávra)
- 1955 Jan Žižka (r. Otakar Vávra)
- 1956 Proti všem (r. Otakar Vávra)
- 1964 Limonádový Joe aneb Koňská opera (pouze výtvarník, animovaná vložka spol. s r. Břetislavem Pojarem, r. Oldřich Lipský)
Filmy o Jiřím Trnkovi:
- 1955 Loutky Jiřího Trnky (r. Bruno Šefranka)
- 1956 To jsou Bratři v triku (r. Bruno Šefranka, Břetislav Dvořák)
- 1959 Skutečnost noci svatojánské (r. Václav Táborský)
- 1967 Jiří Trnka (r. Jiří Lehovec)
- 1997 Trnka z Čech (r. Miroslava Humplíková)
- 1994 Jiri Trnka. The Man and His Job / Jiří Trnka. Člověk a jeho práce (r. Dolf Enters)
- 1998 Jiří Trnka (pořad z TV cyklu Potomci slavných, r. Jana Hádková)
- 2019 Jiri Trnka: A Long Lost Friend / Jiří Trnka: Nalezený přítel (r. Joël Farges)
Ocenění
- Cena Hanse Christiana Andersena
- Mellièsova cena za nejlepší animovaný film
- národní umělec (1963)
- Mezinárodní festival animovaného filmu 1965 – Zvláštní cena poroty
Zajímavosti
- Jako jeden z mála ilustrátorů vůbec, ne-li jediný na světě, kreslil pravou, levou i oběma rukama současně. Ovšem k psaní používal ruku pravou.
- Jedním z nejbližších Trnkových přátel byl Jan Werich. Trnka vytvořil kostýmy pro jeho film Císařův pekař a ilustrace pro knihu pohádek Fimfárum. Werich namluvil spolu s Vlastou Burianem postavičky v Trnkově filmu Dva mrazíci. Jeho hlasem mluví Švejk v Trnkově trojdílném loutkovém filmu Osudy dobrého vojáka Švejka.
- Posledním Trnkovým filmem byl film Ruka, ve kterém se hlavní postava - umělec, vzbouří proti totalitě. Dílo připomíná pomník z roku 2015, umístěný v Borském parku v Plzni. Jeho autorem je Josef Mištera, zhotovitelem Luděk Míšek.[15]
- S Jiřím Winterem Nepraktou nepojila Jiřího Trnku pouze dlouholetá spolupráce v oblasti animovaného filmu, ale i stejně dlouholeté osobní přátelství, právě tak jako s Janem Werichem.
- Pomník Ruka
- Pomník Ruka - informační tabulka
Knižní tvorba
- TRNKA, Jiří. Zahrada. 1. vyd. Ilustroval Jiří Trnka. Praha: SNDK, 1962. 109 s.
- TRNKA, Jiří. Zahrada. [7.] vyd., [ve Studiu trnka] 1. vyd. Ilustroval Jiří Trnka. Praha: Studio trnka, 2008. 110 s. ISBN 978-80-87209-15-8.
Odkazy
Reference
- Matriční záznam o narození a křtu farnosti Plzeň (U panny Marie)
- Trnkovi potomci se sešli na plzeňské radnici - Novinky.cz. www.novinky.cz [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné online.
- Legendy plzeňského loutkářství
- CODR, Milan; KOPECKÁ, Jaroslava. Přemožitelé času sv. 20. Praha: Nezávislé tiskové centrum INTERPRESS MAGAZIN, 1989. Kapitola Jiří Trnka, s. 129–133.
- O osobnosti - Česká centra. www.czechcentres.cz [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-11-25.
- Historie divadla | 100 let Rokoka. www.divadlorokoko.cz [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné online.
- Radio Prague International. Radio Prague International [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné online. (česky)
- Jiří Trnka. www.narodni-divadlo.cz [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné online.
- EXTERNÍ, autor. Instalace výstavy Jiří Trnko, mám tě rád začíná mít tvar. Táborský deník. 2020-08-31. Dostupné online [cit. 2020-11-22]. (česky)
- Jiří Trnka. Filmový přehled [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné online. (česky)
- Trnka Jiří malíř - ArtBohemia. www.artbohemia.cz [online]. [cit. 2020-11-22]. Dostupné online.
- POCHE, Emanuel. Encyklopedie českého výtvarného umění. Praha: Academia, 1975. S. 540.
- Jiří Trnka aneb Walt Disney Východu. Taky ale umělec ve střetu s totalitním režimem. Plus [online]. 2020-08-28 [cit. 2020-11-22]. Dostupné online. (česky)
- Dle anotace v Databázi NK ČR k 5. vyd. (1990).
- KORELUS, Pavel. Ruka připomíná Trnku a boj proti totalitě. Plzeňský deník. 2015-11-18. Dostupné online [cit. 2021-02-10]. (česky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jiří Trnka na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jiří Trnka
- Fotografie Jiřího Trnky od Václava Chocholy
- Jiří Trnka ve Slovníku české literatury po roce 1945
- Jiří Trnka v databázi Archivu Národního divadla (včetně fotodokumentace)
- Jiří Trnka v Česko-Slovenské filmové databázi
- Jiří Trnka na Kinoboxu.cz
- Jiří Trnka ve Filmové databázi
- Jiří Trnka ve Filmovém přehledu
- Jiří Trnka v Internet Movie Database (anglicky)
- Jiří Trnka v informačním systému abART
- Umělec ve střetu s totalitním režimem Pořad Českého rozhlasu Plus, podrobné životopisné informace, citace z materiálů Státní bezpečnosti.