Toskánští Habsburko-Lotrinkové
Toskánští Habsburko-Lotrinkové je toskánská větev habsbursko-lotrinské dynastie, vládnoucí v Toskánském velkovévodství, a jejich potomků, užívajících titulů rakouských arcivévodů a arcivévodkyň a také toskánských princů a princezen.
![](../I/Francis_I_Arms-imperial.svg.png.webp)
Historie
Zakladatelem obou těchto linií byl císař František I. Štěpán Lotrinský s Marií Terezií, který roku 1736 obdržel Toskánské velkovévodství výměnou za Lotrinské vévodství, které odstoupil Francii, která tímto stvrdila svůj souhlas s pragmatickou sankcí sepsanou císařem Karlem VI. Faktickým vládcem v Toskánsku se stal František Štěpán až o rok později, po smrti posledního toskánského velkovévody z rodu Medicejů.
Ještě před svou smrtí určil svým nástupcem v Toskánsku svého mladšího syna Petra Leopolda. Dále nařídil, že v případě vymření toskánské linie se prvorozený z hlavní linie (císař) vzdá práva na Toskánsko ve prospěch dalšího arcivévody v pořadí.[1] Petr Leopold se se svou novomanželkou usadil ve Florenci a žil zde do roku 1790, než se po smrti bezdětného bratra Josefa stal císařem Leopoldem II.
Vládu v toskánském velkovévodství poté převzal Leopoldův mladší syn Ferdinand, jehož potomci zde vládli do roku 1860, kdy bylo velkovévodství začleněno do Sardinsko-piemontského a později Italského království. Posledním toskánským velkovévodou byl Ferdinand IV., který se stal také prvním titulárním panovníkem zaniklého velkovévodství. Nynějším titulárním velkovévodou je Zikmund Toskánský, který je prapravnukem Ferdinanda IV.
![](../I/Armoiries_L%C3%A9opold_II_Habsbourg_Lorraine.svg.png.webp)
Toskánští Habsburko-Lotrinkové v mužské linii
Toskánská linie z let 1737–1791
- František I. Štěpán Lotrinský (1708–1765), – toskánský velkovévoda (1737–1765)
- Josef II. (1741–1790)
- Karel Josef Habsbursko-Lotrinský (1745–1761)
- Leopold II. (1747–1792), – toskánský velkovévoda (1765–1791)
- František II. (1768–1835)
- Ferdinand III. Toskánský (1769–1824) – zakladatel habsbursko-toskánské linie od roku 1791
- Karel Ludvík Rakousko-Těšínský (1771–1847), – zakladatel „linie vojevůdců“
- Alexandr Leopold Habsbursko-Lotrinský (1772–1795), uherský palatin
- Albrecht Jan Josef (1773–1774)
- Maxmilián Jan Josef (1774–1778)
- Josef Habsbursko-Lotrinský (1776–1847), palatin Uherský – zakladatel uherské linie
- Antonín Viktor Habsbursko-Lotrinský (1779–1835), kníže kolínský, velmistr Německého řádu
- Jan Habsbursko-Lotrinský (1782–1859)
- Rainer Josef Habsbursko-Lotrinský (1783–1853), vicekrál lombardsko-benátský
- Ludvík Habsbursko-Lotrinský (1784–1864)
- Rudolf Jan Habsbursko-Lotrinský (1788–1831), kardinál, biskup olomoucký
- Ferdinand Karel Habsbursko-Lotrinský (1754–1806), – zakladatel linie Rakouští-Este
- Maxmilián František Habsbursko-Lotrinský (1756–1801), biskup münsterský, kurfiřt (kníže) kolínský, zakladatel university v Bonnu.
![](../I/Great_coat_of_arms_of_the_Grand_Duchy_of_Tuscany.svg.png.webp)
![](../I/Flag_of_the_Grand_Duchy_of_Tuscany_(1848).gif)
Toskánská linie Ferdinanda III.
- Ferdinand III. Toskánský (1769–1824), toskánský velkovévoda (1791–1824)
- František Leopold (1794–1800)
- Leopold II. Toskánský (1797–1870), toskánský velkovévoda (1824–1859)
- Ferdinand IV. Toskánský (1835–1908), toskánský velkovévoda (1859–1860), titulární velkovévoda (1860–1908)
- Leopold Wölfling (1868–1935)
- Josef Ferdinand Toskánský (1872–1942), nejvyšší generál, titulární velkovévoda (1908–1921)
- Petr Ferdinand Toskánský (1874–1948), titulární velkovévoda (1921–1948)
- Gottfried Toskánský (1902–1984), titulární velkovévoda (1948–1984)
- Leopold František Toskánský (* 1942), titulární velkovévoda (1984–1993)
- Zikmund Toskánský (* 1966), titulární velkovévoda od roku 1993
- Leopold Amedeo (* 2001)
- Maxmilián (* 2004)
- Guntram (*1967)
- Titien Leopold (* 2004)
- Zikmund Toskánský (* 1966), titulární velkovévoda od roku 1993
- Leopold František Toskánský (* 1942), titulární velkovévoda (1984–1993)
- Jiří Toskánský (1905–1952)
- Guntram (1937–1944)
- Ratbot (* 1938)
- Jan (* 1946)
- Jiří (* 1952)
- Gottfried Toskánský (1902–1984), titulární velkovévoda (1948–1984)
- Jindřich Ferdinand Toskánský (1878–1969)
- Karel Salvátor Rakousko-Toskánský (1839–1912)
- Leopold Salvátor Rakousko-Toskánský (1863–1931), nejvyšší generál
- Rainer Karel (1895–1930)
- Leopold (1897–1958)
- Antonín Rakousko-Toskánský (1901–1987)
- Stefan (1932–1998)
- Dominik (* 1937)
- František Josef Toskánský (1905–1975)
- Karel Pius Rakousko-Toskánský (1909–1953)
- František Salvátor Rakousko-Toskánský (1866–1939)
- František Karel (1893–1918)
- Hubert Salvátor Rakousko-Toskánský (1894–1971)
- Bedřich Salvátor (1927–1999)
- Ondřej Salvátor (* 1936)
- Markus Emanuel (* 1946)
- Jan Maxmilián (* 1947)
- Michael Salvátor (* 1949)
- Theodor Salvátor Rakousko-Toskánský (1899–1978)
- Klement Salvátor Habsbursko-Altenburský (1904–1974)
- Albrecht Salvátor (1871–1896)
- Rainer Salvátor (1880–1889)
- Ferdinand Salvátor (1888–1891)
- Leopold Salvátor Rakousko-Toskánský (1863–1931), nejvyšší generál
- Rainer (1842–1844)
- Ludvík Salvátor Toskánský (1847–1915)
- Jan Salvátor Toskánský (1852; roku 1911 prohlášen za nezvěstného)
- Ferdinand IV. Toskánský (1835–1908), toskánský velkovévoda (1859–1860), titulární velkovévoda (1860–1908)
Odkazy
Reference
- HAMANNOVÁ, Brigitte. Habsburkové. Životopisná encyklopedie. Praha: Brána ; Knižní klub, 1996. 408 s. ISBN 80-85946-19-X. S. 105.
Literatura
- HAMANNOVÁ, Brigitte. Habsburkové. Životopisná encyklopedie. Praha: Brána ; Knižní klub, 1996. 408 s. ISBN 80-85946-19-X.
- OULÍK, Václav. Po stopách Habsburků. Praha: Erika, 1996. ISBN 80-7190-348-5.
- POHL, Walter; VOCELKA, Karl. Habsburkové. Historie jednoho evropského rodu. Praha: Brigitte Vachová; Grafoprint-Neubert, 1996. ISBN 80-85785-44-7.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu toskánští Habsburko-Lotrinkové na Wikimedia Commons
- Toskánské vlajky na Flags of the World
- Toskánští Habsburko-Lotrinkové (anglicky)