Karel VI. Schwarzenberg
Karel VI. Schwarzenberg, německy Karl Friedrich Maria Joseph Johann von Nepomuk Cyrill Method Fürst zu Schwarzenberg (5. července 1911 Čimelice[1] – 9. dubna 1986 Vídeň) byl český spisovatel, heraldik a kníže z orlické větve rodu Schwarzenbergů. Za druhé světové války bojoval proti nacismu a po nástupu komunistického režimu v únoru 1948 odešel z republiky do exilu.[2]
Karel VI. Schwarzenberg | |
---|---|
![]() Karel VI. Schwarzenberg | |
7. hlava schwarzenberské sekundogenitury, kníže ze Schwarzenbergu | |
Ve funkci: 6. září 1914 – 9. dubna 1986 (podle zákona z 10. prosince 1918 české republikánské zřízení tyto tituly neuznává) | |
Předchůdce | Karel V. Schwarzenberg |
Nástupce | Karel VII. Schwarzenberg |
Narození | 5. července 1911 Čimelice ![]() |
Úmrtí | 9. dubna 1986 (ve věku 74 let) Vídeň ![]() |
Choť | (1934) Antonie Leontine z Fürsternbergu (1905–1988) |
Rodiče | Karel V. ze Schwarzenbergu (1886–1914) a Eleonora, rozená Clam-Gallasová (1887–1967) |
Děti | 1. Marie Eleonora, provdaná von Bredow (* 1936) 2. Karel VII. (* 1937) 3. Bedřich Karel (1940–2014) 4. Anna Marie, provdaná von Haxthausen (* 1946) |
Příbuzní | bratr: František ze Schwarzenbergu (1913–1992) nevlastní bratr: Radslav Kinský (1928–2008) nevlastní bratr: Václav Norbert Kinský (1924–2008) děd: František z Clam-Gallasu (1854–1930) babička: Marie Hoyos-Sprinzenstein (1858–1938) praděd: Eduard z Clam-Gallasu (1805–1891) prababička: Klotilda z Dietrichsteinu (1828–1899) |
Alma mater | Univerzita Karlova |
Profese | historik, spisovatel, heraldik, genealog a archivář |
Náboženství | římskokatolické |
Podpis | ![]() |
Commons | Karel VI. Schwarzenberg |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Český politik Karel Schwarzenberg je jeho syn.
Činnost
Spisovatelské a publicistické činnosti se věnoval již před válkou, ale až v exilu rozvinul svoji práci naplno. Psal především česky, ale také německy a anglicky. Část jeho práce však dodnes zůstává v rukopisech. V mládí psal též pod pseudonymy Bojna či Středa. Politicky smýšlel nacionalisticky a konzervativně, podle slov svého syna byl royalista a také sympatizoval se zelenou politikou, kterou považoval za principiálně konzervativní téma.[3]
Život
Narození a dětství
Narodil se 5. července 1911 v Čimelicích jako Karel Bedřich Maria Josef Jan Nepomucký Cyril Metoděj kníže ze Schwarzenbergu, první syn Karla V. (26. února 1886, Praha – 6. září 1914, Vukovar) z orlické sekundogenitury Schwarzenbergů a Eleonory roz. hraběnky Clam-Gallasové (4. listopad 1887 Frýdlant – 31. květen 1967 Vídeň), vnučky Eduarda Clam-Gallase. Již ve třech letech o svého otce přišel, když Karel V. zemřel na úplavici jako nadporučík hulánů rakousko-uherské armády u Vukovaru na srbské frontě první světové války. Jeho matka se později znovu provdala za Zdenko Radslava Kinského z hraběcího rodu Kinských. Ještě jako dítě se tedy stal šestým knížetem sekundogenitury, ovšem v roce 1918 bylo v Československu šlechtictví s tituly oficiálně zrušeno.
Vzdělání a činnost
Maturoval roku 1929 na pražském Akademickém gymnáziu. Dále studoval v Praze nejprve lesnictví na pražské technice a potom historii a heraldiku u prof. Josefa Pekaře.[4]
Roku 1933 se Karel VI. ujal správy rodového majetku a v roce 1934 si vzal za manželku Antonii Leontinu z Fürstenbergu. Manželé měli čtyři potomky – Marii Eleonoru, Karla Jana Nepomuka, Bedřicha a Annu M. Karolinu.[5]
Ve 30. letech se zapojil do činnosti Hnutí za nové Československo (známé též jako Vlajka). Prvorepubliková Vlajka byla hnutí československého nacionalismu a fašismu,[6] vymezující se proti kapitalismu, marxismu a německému nacismu.[7] Vystupovala i proti Židům, i když převážně umírněněji než nacisté.[8][9] Po roce 1938 nastupující pronacistická garnitura Vlajky Schwarzenberga v době Mnichovské krize a bez jeho vědomí navrhla za svého kandidáta na novou hlavu státu. Schwarzenberg se od tohoto návrhu distancoval a Vlajku opustil.[7]
V době narůstající sudetoněmecké krize, která později vyústila v mnichovskou dohodu, zformuloval text první z Deklarací české šlechty v letech 1938 a 1939 – Prohlášení příslušníků historické šlechty, které v září 1938 prezidentu Edvardu Benešovi předala skupina 12 představitelů šlechtických rodů, vedená Karlovým nevlastním otcem Zdenko Radslavem Kinským.[5] Šlechtici se v prohlášení postavili za nedotknutelnost historických hranic českého státu a vyjádřili věrnost starých českých rodů Československé republice v době jejího ohrožení. Karel Schwarzenberg byl také účastníkem druhé šlechtické deklarace v lednu 1939.[10][11]
V době nacistické okupace
Po obsazení zbytku Československa nacistickým Německem v březnu 1939 se Karel VI. odmítl stát říšským občanem a dále se hlásil k české národnosti. Doložil to v září 1939 svým podpisem třetí šlechtické deklarace, Národnostního prohlášení české šlechty, jehož hlavním autorem byl jeho bratr František Schwarzenberg. Prohlášení podepsalo navzdory nátlaku nacistů přes 80 českých šlechticů.[5] Karel VI. proto patřil mezi šlechtice, na jejichž majetek zastupující říšský protektor Reinhard Heydrich uvalil nucenou správu.[5]
Karel VI. a jeho rodina byli přinuceni odejít ze svého sídla na hradě Orlík do malého zámku v Čimelicích, kde se věnoval psaní historických prací. V dubnu 1945 se na jeho popud vytvořil čimelický ilegální obecní národní výbor, který se připravoval na protiněmecké povstání.[5] Karel VI. a jeho nevlastní bratr Norbert Kinský se následně účastnili květnového povstání v Čimelicích. Karel VI. se například podílel na odzbrojení maďarských vojáků ubytovaných v hostinci Na Knížecí.[12] Během povstání se Karel VI. zranil při nehodě na motocyklu. Při jednání o kapitulaci jednotek SS, vedených generálem von Pücklerem, ho zastupoval jeho nevlastní bratr Norbert Kinský.[5]
Dne 4. června 1945 byl zvolen předsedou Revolučního národního výboru v Čimelicích. Vedl ho téměř rok.[5] Po válce sice opět právoplatně převzal kontrolu nad veškerým svým majetkem, ale již v roce 1948 byl majetek orlické větve Schwarzenbergů zcela zabaven novým komunistickým režimem Československa.
![](../I/Erb_velkop%C5%99evora_%C4%8Desk%C3%A9ho_velkop%C5%99evorstv%C3%AD_OSLJ_Karla_VI._ze_Schwarzenbergu.png.webp)
Odchod po roce 1948
V prosinci 1948, již delší dobu po komunistickém převratu, se Karel VI. a jeho manželka Antonie Schwarzenbergová s těžkým srdcem rozhodli pro odchod do rakouského exilu po vydání zvláštního zákona kvůli konfiskaci majetku rodu Schwarzenbergů (zákon č. 143/1947 Sb. přijatý v červenci 1947, tzv. Lex Schwarzenberg).[5]
V Rakousku se Karel VI. věnoval převážně správě schwarzenberského archivu na zámku Obermurau v obci Murau ve Štýrsku,[5] nicméně značnou pozornost nadále věnoval také českým dějinám. Byl obnovitelem a prvním českým velkopřevorem Vojenského a špitálního řádu sv. Lazara Jeruzalémského od založení českého velkopřevorství roku 1937 až do roku 1973. Poté přijal titul emeritního velkopřevora.[13] (Duchovním převorem je nyní František Lobkowicz, bratr bývalého poslance za TOP 09 Jaroslava Lobkowicze). V emigraci oživil činnost českého velkopřevorství Maltézského řádu, jehož majetek na území Československa byl zestátněn.[14]
Konec života
Karel VI. zemřel 9. dubna 1986 ve Vídni, aniž se dočkal Sametové revoluce roku 1989 a kýžené možnosti trvalého návratu do vlasti.
Rodina
Karel VI. se oženil 30. června 1934 v kostele sv. Mikuláše na Malé Straně v Praze s princeznou Antonií Leontinou z Fürstenbergu (12. leden 1905, Brusel – 24. prosinec 1988, Vídeň), dcerou Karla Emila z Fürstenbergu (16. únor 1867, Praha – 21. únor 1945, Strobl am Wolfgangsee) a jeho manželky (sňatek 23. červenec 1902, Keszthely) Márii Festetics de Tolna (24. květen 1881 – 2. březen 1953). Narodily se jim 4 děti (2 synové a 2 dcery):
- 1. Marie Eleonora Anna Anastázie Terezie (* 11. 4. 1936, Praha)
- 2. Karel VII. Jan Nepomuk Josef Norbert Bedřich Antonín Vratislav Menas (* 10. 12. 1937 Praha), 12. kníže ze Schwarzenbergu, vévoda krumlovský, adoptován v roce 1960 Jindřichem ze Schwarzenbergu (29. 1. 1903 Bratislava – 18. 6. 1965 Vídeň) z primogenitury
- ∞ (22. duben 1967, Seefeld in Tirol, rozvedeni 1988, opět ∞ 22. 8. 2008, Obermurau, Štýrsko) Tereza z Hardeggu (* 17. 2. 1940, Vídeň)
- 1. Jan Nepomuk Ondřej Jindřich Josef Karel Ferdinand Jan Evangelista Tři Králové Achaz Michael Maria (* 13. 12. 1967, Vídeň) – primogenitura
- ∞ (20. březen 2010, Neuberg an der Mürz, Štýrsko) Diana Alžběta z Orgovanyi-Hansteinu (* 1971, Vídeň)
- 2. Anna Karolina Antoinette Alžběta Terezie Olga Adelheid Marie (* 16. 12. 1968, Vídeň) – primogenitura
- ∞ (civilně 28. 7. 1997, Londýn, církevně 6. 8. 1997, Murau) Peter Morgan (* 10. 4. 1963, Londýn-Wimbledon)
- (3. Karel Filip Arnošt Ferdinand Alwig Kilián (* 12. 5. 1979, Vídeň) – sekundogenitura, přijal příjmení Prinzhorn po svém biologickém otci Thomasu Prinzhornovi (* 5. 3. 1943, Vídeň), který ho v roce 1987 adoptoval)
- 1. Jan Nepomuk Ondřej Jindřich Josef Karel Ferdinand Jan Evangelista Tři Králové Achaz Michael Maria (* 13. 12. 1967, Vídeň) – primogenitura
- ∞ (22. duben 1967, Seefeld in Tirol, rozvedeni 1988, opět ∞ 22. 8. 2008, Obermurau, Štýrsko) Tereza z Hardeggu (* 17. 2. 1940, Vídeň)
- 3. Bedřich Karel Josef Jan Nepomuk Antonín Bartoloměj Felix Juda Tadeáš Konrád z Parzhamu (* 24. 8. 1940, Praha – 13. 4. 2014, pohřben v Orlíku nad Vltavou)
- ∞ (12. říjen 1984 Curych) Regula Brigitta Schlegel (* 16. 4. 1956, Curych)
- 1. Marie-Helene Antoinette Tereza Maximiliána (* 29. 4. 1987, Curych)
- 2. Ferdinand Karel Bedřich Jan Nepomuk Jakub Alexius (* 17.7.1989 Curych), byznys developer pro region Beneluxu, Francie a Itálie v mladoboleslavské Škodě Auto, jenatel firem Schwarzenberská správa Nový dvůr a Schwarzenberský dům[15]
- ∞ (12. říjen 1984 Curych) Regula Brigitta Schlegel (* 16. 4. 1956, Curych)
- 4. Anna Marie Karolína Ignácie Terezie (* 31. 7. 1946, Praha)
- ∞ (21. 12. 1979, Vídeň, církevně 19. 1. 1980) Elmar von Haxthausen (* 20. 10. 1925, Bökerhof)
Dílo
- Lancknechta Bedřicha Schwarzenberga Španělský deník a Zrození revolucí (1934) – přepracovaný text od Bedřicha Schwarzenberga, nejstaršího syna Karla Filipa I.
- Obrazy českého státu (1939)
- Heraldika (1941)
- Písně českého státu (1976)
- Obrana svobod (1991)
- Torzo díla (2007) – dílo vydané a sebrané posmrtně Martinem C. Putnou
- Esej České hereze – na stránkách Katolická kultura
Odkazy
Reference
- Matriční záznam o narození a křtu farnost Čimelice
- Historik: Klaus junior neříká pravdu, otec Schwarzenberga byl vlastenec [online]. Lidovky, rev. 2013-01-17 [cit. 2013-01-21]. Dostupné online.
- TOP 09. Schwarzenberg: Babiš ještě vyhraje. Největším problémem opozice jsou předsudky a ješitnost. TOP 09 [online]. [cit. 2020-02-11]. Dostupné online. (česky)
- SCHWARZENBERG Karel [online]. Libri [cit. 2013-01-21]. Dostupné online.
- ČVANČARA, Jaroslav; HAZDRA, Zdeněk; VAJSKEBR, Jan. Naší ctí je věrnost – Konec druhé světové války v Evropě aneb Anabáze tří šlechticů v květnu 1945. Paměť a dějiny. 2010, roč. 4, čís. 2, s. 18. Dostupné online.[Dále jen Čvančara, Hazdra a Vajskebr (2009).]
- http://www.rukopisy-rkz.cz/rkz/gagan/jag/rukopisy/aktual/duch-1.pdf
- PUTNA, Martin C. Předběžný náčrt díla Karla VI. Schwarzenberga na základě jeho pozůstalosti [online]. Souvislosti [cit. 2013-01-21]. Dostupné online.
- Karel VI. Schwarzenberg, in: Řád IV/1937
- PhDr Lukáš Petřík: Otec Karla Schwarzenberga byl členem fašistické Vlajky. beta.parlamentnilisty.cz [online]. [cit. 2013-05-22]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-06-22.
- KOLOC, Tomáš. Orličtí Švarcenberci byli a jsou Češi [online]. Britské listy [cit. 2010-03-15]. Dostupné online.
- Votýpka, Vladimír, Příběhy české šlechty. Paseka 2001, s. 216.
- Čvančara, Hazdra, Vajskebr (2010), s. 7.
- DOBRZENSKÝ, Jan. Návrat z exilu [online]. Historickaslechta.cz, rev. 2009-11-16 [cit. 2013-01-21]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-08-31.
- Řád Maltézských rytířů vždy sloužil nemocným [online]. Katolický týdeník, rev. 2010-09-22 [cit. 2013-01-21]. Dostupné online.
- 30 pod 30 2019 [online]. Forbes.cz [cit. 2019-06-26]. Dostupné online.
Literatura
- ČVANČARA, Jaroslav; HAZDRA, Zdeněk; VAJSKEBR, Jan. Naší ctí je věrnost – Konec druhé světové války v Evropě aneb Anabáze tří šlechticů v květnu 1945. Paměť a dějiny. 2010, roč. 4, čís. 2, s. 4–22. Dostupné online.
- GLASSHEIM, Eagle. Urození nacionalisté – Česká šlechta a národní otázka v 1. pol. 20. století. [s.l.]: Garamond, 2012. 320 s. ISBN 978-80-7407-140-9.
- MED, Jaroslav. Literární život ve stínu Mnichova (1938-1939). Praha: Academia, 2010. 340 s. ISBN 978-80-200-1823-6.
- Osobnosti - Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 629.
- Placák, Petr : Duch křesťanství a duch otroctví: Karel Schwarzenberg (1911–1987). 1. – 3. část. Střední Evropa 14,15,15, 1998, 1999, 1999, č. 85,86,87 s. 43–58; s. 107–120; s. 116–127.
- Putna, Martin C. : Apokalyptismus v myšlení českého katolického exilu. Schwarzenberg – Chudoba – Preisner – Neuwirth. Soudobé dějiny 14, 2007, č. 2–3, s. 379–398.
- PUTNA, Martin C. Česká katolická literatura v kontextech : 1918-1945. Praha: Torst, 2010. 1390 s. ISBN 978-80-721-5391-6.
- Putna, Martin C. : Místo Karla VI. Schwarzenberga v české (a evropské) literatuře. In: Schwarzenbergové v české a středoevropské kulturní historii. České Budějovice, Národní památkový ústav 2008, s. 539–546.
- Roháček, Jiří : Nepublikovaný heraldický rukopis Karla Schwarzenberga. Heraldická ročenka 1998, s. 3–11.
- Vanke, Ondřej F. – Županič, Jan : Sedmdesát let českého velkopřevorství Vojenského a špitálního řádu sv. Lazara Jeruzalémského. Heraldická ročenka 2007, s. 179–183.
- Vanke, Ondřej – Županič, Jan : Čtyři čeští velkopřevoři vojenského a špitálního řádu svatého Lazara Jeruzalémského. Genealogické a heraldické informace 12 (27), 2007 [vyd. 2008], s. 106–112.
- Zaoral, Roman : Karel VI. Schwarzenberg. Student, spolupracovník a mecenáš Kondakovova ústavu. In: Schwarzenbergové v české a středoevropské kulturní historii. České Budějovice, Národní památkový ústav 2008, s. 547–559.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Karel VI. Schwarzenberg na Wikimedia Commons
- HORÁKOVÁ AUZKÁ, Lucie. Dětství a mládí Karla VI. ze Schwarzenbergu. České Budějovice, 2019. 62 s. Bakalářská práce. Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, Filozofická fakulta. Vedoucí práce Zdeněk Bezecný. Dostupné online.
- Předběžný náčrt díla Karla VI. Schwarzenberga – článek o díle od Martina C. Putny
- Rodokmen
- (německy) Genealogie rodu Schwarzenbergů na stránkách genealogy.euweb.cz (Miroslav Marek)
Předchůdce: úřad vznikl |
![]() |
1. velkopřevor českého velkopřevorství Vojenského a špitálního řádu svatého Lazara Jeruzalémského od 1937 do 1973 |
![]() |
Nástupce: Radslav Kinský |