Pius V.
Svatý Pius V., před zvolením Michele Ghislieri, rodným jménem Antonio (17. ledna 1504 Bosco Marengo, diecéze Alessandria, Lombardie – 1. května 1572 Řím), byl italský katolický duchovní, dominikán, od roku 1566 v pořadí 225. papež.
Svatý Pius V. | |
---|---|
225. papež | |
![]() | |
Církev | římskokatolická |
Zvolení | 7. ledna 1566 |
Uveden do úřadu | 17. ledna 1566 (intronizace) |
Pontifikát skončil | 1. května 1572 |
Předchůdce | Pius IV. |
Nástupce | Řehoř XIII. |
Heslo | „Utinam dirigantur viae meae ad custodiendas justificationses tuas“ |
Znak | ![]() |
Zasvěcený život | |
Institut | dominikáni |
Noviciát | 1518 |
Sliby | 1521 |
Svěcení | |
Kněžské svěcení | 1528 světitel Innocenzo Cybo |
Biskupské svěcení | 14. září 1556 světitel Giovanni Michele Saraceni 1. spolusvětitel Giovanni Beraldo 2. spolusvětitel Nicola Maggiorani (Majorano) |
Kardinálská kreace | 15. března 1557 kreoval Pavel IV. |
Titul | kardinál-kněz |
Vykonávané úřady a funkce | |
Zastávané úřady |
|
Zúčastnil se |
|
Osobní údaje | |
Rodné jméno | Antonio (Michele) Ghislieri |
Datum narození | 17. ledna 1504 |
Místo narození | Bosco Marengo, Savojské vévodství |
Datum úmrtí | 1. května 1572 (ve věku 68 let) |
Místo úmrtí | Řím, ![]() |
Místo pohřbení | Bazilika Panny Marie Sněžné |
Svatořečení | |
Beatifikace | 1. května 1672 beatifikoval Klement X. |
Kanonizace | 22. května 1712 kanonizoval Klement XI. |
Svátek | 30. dubna |
Uctíván církvemi | římskokatolická církev, řeckokatolická církev a další církve ve společenství se Svatým stolcem |
Atributy | papežský oděv |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Roma-Santa_Maria_Maggiore01.jpg.webp)
Život
Pius V. pocházel z chudé rodiny, v dětství byl pastýřem. Ve 14 letech vstoupil do řádu dominikánů a přijal jméno Michal. Studoval v Boloni, v 1528 byl vysvěcen na kněze. Přes 16 let byl profesorem teologie v Pavii, vykonával funkci mistra noviciátu a převora několika dominikánských klášterů.
Byl inkvizitorem v Comu a Bergamu a roku 1551 po doporučení kardinála ho papež Julius III. jmenoval generálním komisařem Inkvizice římské. Papež Pavel IV. ho jmenoval roku 1556 biskupem v Nepi a Sutri, roku 1557 kardinálem a roku 1558 generálním inkvizitorem. U nového papeže Pia IV. upadl v nemilost pro svou inkvizitorskou přísnost a mimo jiné také proto, že zablokoval jmenování třináctiletého Ferdinanda Medicejského kardinálem.
Jako protektor řehole barbanitů a biskup v Mondovi se celým srdcem věnoval reformě. Byl zanícený pro asketizmus a evangelickou chudobu, sám žil neobyčejně střídmě, a dalo se proto předpokládat, že z něho bude papež, po jakém se v těch časech už dlouho volalo. Po smrti Pia IV. konkláve vybralo kardinála Ghislieriho za papeže 7. ledna 1566. Přijal jméno Pius V. a byl korunován v den svých narozenin, 17. ledna 1566. I nadále vytrval ve svém asketismu, vyhýbal se požívání masa a alkoholických nápojů a pod papežským ornátem nosil hrubý mnišský hábit. Vzal si za cíl udusit rouhání, znesvěcování svátků a nemorálnost římské veřejnosti. Lidem se zdálo, že chce přeměnit město Řím na klášter. Přísně dbal o to, aby se duchovní zdržovali na místech svých úřadů, dělal pravidelnou kontrolu náboženských řeholí, a některé, které nedodržovaly svůj cíl, zrušil, jako například humiliáty v roce 1571. Ze společností, kterým přidělil oficiální řeholní status a podporoval je, jsou nejznámější milosrdní bratři. Kardinály si pečlivě vybíral. Tvrdě potíral nevázaný život kněží. V roce 1568 vydal nařízení, že kněží, kteří se dopustí pohlavního zneužívání, mají být zbaveni kněžského stavu a vydáni světské moci k potrestání, s odůvodněním, že „každého, kdo se neděsí ztráty duše, jistě odradí mstící meč světského práva.“[1] Pius V. rovněž z Říma vykázal všechny nevěstky a kurtizány. Byl velmi přísný i na Židy. Vyháněl je z papežského státu, jen z obchodních důvodů některým dovolil žít v ghettech Říma a Ancony.
V roce 1566 papež Pius V. vydal Římský katechismus, v roku 1568 přepracovaný kněžský breviář a v roku 1570 misál. Pozoruhodné je, že omezil používání odpustků. Roku 1567 jmenoval svatého Tomáše Akvinského učitelem církve a za svůj pontifikát kanonizoval několik nových světců, např. roku 1570 Iva ze Chartres- Ve svých snahách o zachování čistoty víry se opíral většinou o inkvizici. Postavil pro ni nový palác, vypracoval jí nové směrnice a sám se zúčastňoval jejích zasedání. Za jeho vlády bylo obviněno a odsouzeno mnoho lidí, jako byl i humanistický myslitel a bývalý papežský sekretář Pietro Carnesecchi, upálený v Římě roku 1667 pro své sympatie k luteránství. V roce 1571 Pius V. založil Kongregaci indexu.
Jeho postupu na mezinárodním poli často chyběl politický realismus. Podařil se mu však i velmi úspěšný čin, když vytvořil Svatou ligu s Benátkami a Španělskem proti Turkům. Vítězství spojených námořních sil v Korintském zálivu v bitvě u Lepanta 7. října 1571 otřáslo tureckou vládou ve Středomoří. Z vděku za pomoc shůry vyhlásil papež 7. říjen za svátek Panny Marie Vítězné. V roce 1570 papež exkomunikoval královnu Anglie Alžbětu I. Pius V. pevně podporoval katolíky ve Francii proti protestantům.
O Piovi V. se říká, že byl zbožný až k nesnášenlivosti, svědčí o tom jeho tvrdý postup vůči heretikům, židům i podpora inkvizice. Přesto se pro své neúnavné úsilí o potlačení herezí zapsal do historie jako významný papež, který zanechal na církvi charakteristickou pečeť. Zemřel v květnu roku 1572 na onemocnění ledvin. Papež Klement X. ho prohlásil 1. května 1672 (v den výročí 100 let od jeho smrti) blahoslaveným, a papež Klement XI. svatým (22. května 1712). V Římskokatolické církvi má svátek 30. dubna (dříve 5. května).
Odkazy
Reference
- Philip F. Lawler: Ztracení. Kolaps katolické kultury; Kartuziánské nakladatelství 2016, str. 155-156.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Pius V. na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Pius v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
- en The Hierarchy of the Catholic Church – Pope Pius V
Papež | ||
---|---|---|
Předchůdce: Pius IV. |
1566–1572 Pius V. |
Nástupce: Řehoř XIII. |