Fridtjof Nansen
Fridtjof Nansen (10. října 1861, Store Frøen – 13. května 1930, Lysaker) byl norský polárník, vědec a diplomat.
Fridtjof Nansen | |
---|---|
![]() Fridtjof Nansen | |
Rodné jméno | Fridtjof Wedel-Jarlsberg Nansen |
Narození | 10. října 1861 Store Frøen, Norsko |
Úmrtí | 13. května 1930 (ve věku 68 let) Lysaker, ![]() |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Alma mater | Univerzita v Oslu |
Povolání | zoolog, polárník, diplomat, profesor, politik, fotograf, rychlobruslař a spisovatel |
Zaměstnavatelé | Bergenské muzeum Univerzita v Oslu |
Ocenění | medaile Vega (1889) medaile Carla Rittera (1889) Medaile patrona (1891) Velká zlatá medaile za průzkum (1897) Cullumova geografická medaile (1897) … více na Wikidatech |
Nábož. vyznání | ateismus |
Choť | Eva Nansen (od 1889) |
Děti | Odd Nansen Irmelin Revold |
Rodiče | Baldur Fridtjof Nansen a Baronesse Adelaide Johanne Thekla Isidore Wedel Jarlsberg |
Příbuzní | Alexander Nansen a Sigrid Bølling (sourozenci) Hans Nansen (předek)[1] Hans Leierdahl Nansen (dědeček) Eigil Nansen a Marit Greve (vnoučata) |
Funkce | ambassador of Norway to the United Kingdom (1906–1908) Vysoký komisař Organizace spojených národů pro uprchlíky (1922–1927) čestný prezident (Philarmenian International League) |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Mládí a studia
Fridtjof Nansen nepocházel z rodiny, která žila v chudých poměrech. Díky tomu se v dětství mohl věnovat svým četným zájmům včetně sportu. Byl vychováván k disciplíně a k úctě k lidské práci. Přestože rodina byla poměrně zámožná, vedli Nansenovi zcela prostý život.[2]
Fridtjof Nansen měl od raného dětství v oblibě lyžování a delší pobyty v divočině, kde se učil umění přežít. V osmnácti letech získal prvenství a světový rekord v bruslařském závodu na jednu míli. V následujícím roce získal první místo v národní soutěži v běhu na lyžích, tento úspěch pak ještě jedenáctkrát za sebou zopakoval.[3] Díky svým sportovním aktivitám získal fyzickou odolnost a vytrvalost, kterou pak mohl uplatnit na svých expedicích.
Měl rád matematiku a fyziku, ale rozhodl se pro studium zoologie, aby mohl trávit více času v přírodě. Fridtjof Nansen postupně rozšířil svůj zájem i na další vědní obory, např. oceánografii, astronomii a další obory. Od mládí snil o polárních výzkumech a připravoval se na ně především vědeckým studiem a pravidelným tělesným cvičením.
Polárník a vědec
Polární „kariéra“ tohoto muže začala v létě roku 1882, kdy se dal jako jedenadvacetiletý najmout na velrybářskou loď, lovící mezi Špicberky a Grónskem, aby se seznámil s tamními ledovými podmínkami. O něco později ho zaujal Nordenskjöldův pokus projít napříč Grónskem a usmyslil si, že sám zdolá nekonečnou pustinu ledového příkrovu ostrova na lyžích. Přestože ho mnozí znalci varovali před dobrodružným podnikem, získal nakonec finanční prostředky z Dánska a Norska a pečlivě výpravu naplánoval a zajistil.
V květnu 1888 vyrazil spolu s dalšími třemi Nory (jedním byl Otto Sverdrup) a dvěma Laponci z východního pobřeží a během 40 dní zdolali na 650 km cesty k západnímu pobřeží podél 64. rovnoběžky. Čelili sněhovým bouřím a celé týdny vlekli nákladní sáně při teplotě až −50 °C terénem, který místy dosahoval až do výše 2700 metrů. Museli přezimovat mezi Eskymáky a do vlasti se vrátili teprve v roce 1889.
Nansen přivezl výsledky četných meteorologických měření a oproti dosavadním názorům prokázal, že celé grónské vnitrozemí pokrývá ledový příkrov.
Expedice k severnímu pólu
Vzápětí po návratu z Grónska začal neúnavný Nor plánovat další, mnohem odvážnější výpravu. Tentokrát hodlal dospět k severnímu pólu nebo se mu co nejblíže přiblížit na speciální lodi, kterou by (i zamrzlou v ledu) unášel mořský proud směřující podle některých zjištění od východosibiřského pobřeží přes centrální Arktidu k východnímu Grónsku – tedy „využít pohybu ledových ker jako dopravního prostředku“.
Roku 1890 se obrátil se svou myšlenkou na Norskou zeměpisnou společnost, ale plán měl mnoho odpůrců, kteří pochybovali, zda je nějaká loď s to vydržet tak dlouho v ledovém krunýři. S „nejdobrodružnějším programem, jaký byl kdy předložen Královské zeměpisné společnosti“, neuspěl ani o dva roky později v Londýně. Nakonec poskytla většinu potřebných prostředků norská vláda a sněm a zbytek „sponzoři“ v čele s králem Oskarem II.
Zakrátko byla na objednávku u stavitele lodí Colina Archera zkonstruována speciální čtyřsettunová loď Fram (Vpřed) s vyztuženým oblým trupem, jehož tvar zaručoval, že ji strašlivý tlak ker nerozdrtí, nýbrž pozvedne na led.
![](../I/Nansen_Fram_Map.svg.png.webp)
![](../I/Nansen_Clementine_LTVT.JPG.webp)
Dne 24. června 1893 opustila loď Fram s Nansenem na palubě Kristianii (nyní Oslo) a zamířila do Arktidy. Fram proplula severovýchodní cestou podél Sibiře otevřenou výpravou Adolfa Nordenskjölda. V září v oblasti Novosibiřských ostrovů zamrzla v mořském ledu a nechala se jím unášet driftem plánovaným směrem k severnímu pólu. Protože ze zjištěného směru pohybu bylo zřejmé, že loď severní pól mine, chtěl se Nansen pokusit na pól dostat pomocí saní. Po přípravách vyrazil v březnu 1895 k pólu spolu s Hjalmarem Johansenem a saněmi s psím spřežením naloženými kajaky a potravinami na sto dní. V extrémně náročném terénu se dostali na do té doby nejseverněji člověkem dosažené místo, kde Nansen naměřil 86°13'6” severní šířky. Odtud se vypravili na jih a za pomoci kajaků do Země Františka Josefa, kde přezimovali a v červnu 1896 se zde Nansen náhodně setkal s Frederickem Jacksonem. S ním se pak lodí Windward vrátili do Norska, zatímco loď Fram tam doplula ze Špicberků, kam ji dle dle očekávání dopravil drift mořského ledu.
Od té doby byl Nansen v Norsku velice uznáván. Loď Fram Nansen později svěřil Roaldu Amundsenovi k jeho expedici na jižní pól. Nansen uspořádal ještě několik menších plaveb nebo výprav do nebezpečných terénů a vždy je zdolal.
Zoolog
Jeho vědecká činnost v oboru zoologie mu nepřinesla mnoho možností pro pobyt v přírodě, naopak, většinu času strávil u mikroskopu v laboratoři. V zoologii se věnoval převážně studiu centrálního nervového systému a v oceánografii studiu nižších mořských živočichů. Výsledky jeho vědecké činnosti se ve své době u části akademické obce setkaly se skepticismem, dnes jsou výsledky jeho výzkumů považovány za klasiku.[2]
Svatba
V září 1889 se oženil s norskou mezzosopranistkou Evou Sarsovou. Měli spolu několik dětí včetně významného architekta Odda Nansena.
Diplomatická a humanitární činnost
Někdy poněkud opomíjenou, avšak neméně významnou součástí Nansenova života je jeho politická, diplomatická a humanitární činnost.
- Podporoval osamostatnění Norska ze závislosti na Švédsku
- V letech 1906–1908 byl ambasadorem Norska v Londýně
- Od počátku se angažoval ve Společnosti národů (Norsko bylo ve válce neutrální)
- Po první světové válce usiloval o rychlý návrat válečných zajatců z Ruska do vlasti
- Snažil se o zlepšení situace obyvatel během hladomoru v Rusku
- Pro uprchlíky bez dokumentace vytvořil tzv. Nansenův pas, čímž umožnil mnoha lidem dostat se do bezpečí. Mezi známé osobnosti, kterým se podařilo dostat z Ruska, patří např. Marc Chagall, Igor Stravinskij a Anna Pavlovová. V této činnosti pokračoval Nansenův mezinárodní úřad pro uprchlíky, který vznikl po jeho smrti v roce 1930
- Během Řecko-turecké války Nansen podporoval ideu vzájemné výměny obyvatelstva, která byla nakonec uskutečněna
- Po roce 1925 věnoval mnoho úsilí na zlepšení situace Arménů po Arménské genocidě
- V roce 1926 byl signatářem Úmluvy o otroctví Společnosti národů
- Zasadil se o přijetí Německa do Společnosti národů v roce 1926
Nansen za svou činnost v roce 1922 obdržel Nobelovu cenu za mír.
Reference
- Nansen (slekt). Dostupné online. [cit. 2019-01-16]
- http://www.mnc.net/norway/Nansen.htm
- RYNE, Linn. Fridtjof Nansen: Man of many facets [online]. Norwegian Ministry of Foreign Affairs [cit. 2010-08-25]. Dostupné online. (anglicky)
- Antonín Rükl: Atlas Měsíce, Aventinum (Praha 1991), kapitola Aristoteles, str. 36, č. mapového listu 5, ISBN 80-85277-10-7
- Crater Nansen on Moon Gazetteer of Planetary Nomenclature, IAU, USGS, NASA (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Fridtjof Nansen na Wikimedia Commons
Galerie Fridtjof Nansen na Wikimedia Commons
Osoba Fridtjof Nansen ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Fridtjof Nansen