Varšavská smlouva
Varšavská smlouva (oficiálně Smlouva o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci) byl vojenský pakt osmi evropských zemí východního bloku, existující v letech 1955 až 1991.
Smlouva o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci Договор о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи | |
---|---|
![]() | |
![]() Členové Varšavské smlouvy | |
Motto | „Unie míru a socialismu“ (Союз мира и социализма) |
Vznik | 14. května 1955 |
Zánik | 25. února 1991 |
Typ | vojenský pakt |
Sídlo | Moskva, Rusko |
Úřední jazyk | ruština, český, slovenština, polština, rumunština, bulharština, němčina, maďarština |
Členové | 7 států |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Členské státy
Albánská lidová republika (do roku 1968)
Bulharská lidová republika
Československá republika (od roku 1960 Československá socialistická republika)
Maďarská lidová republika
Německá demokratická republika (od roku 1956)
Polská lidová republika
Rumunská socialistická republika
Svaz sovětských socialistických republik
Vznik, vývoj a zánik
![](../I/Pa%C5%82ac_Prezydencki_w_Warszawie_korpus_g%C5%82%C3%B3wny_2019.jpg.webp)
Vznikl na základě Smlouvy o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci podepsané 14. května 1955 Albánií, Bulharskem, Československem, Maďarskem, NDR, Polskem, Rumunskem a SSSR ve Varšavě.[1][2]
Formálně byl reakcí na zřízení Západoevropské unie a Pařížské dohody umožňující vstup Západního Německa do NATO.
Smlouva byla uzavřena na 20 let s automatickým prodloužením o 10 let pro státy, které ji rok před uplynutím lhůty nevypoví. Albánie se přestala zúčastňovat činnosti Varšavské smlouvy v roce 1962 a 13. září 1968 ji na protest proti invazi armád pěti členských zemí do Československa vypověděla. Invaze se nezúčastnilo rovněž Rumunsko.
V květnu 1985 byla smlouva prodloužena o dalších 20 let, avšak po rozpadu sovětského impéria a zániku NDR byla rozpuštěna. Nejprve bylo 25. února 1991 na mimořádné schůzce Politického poradního výboru v Budapešti rozhodnuto o rozpuštění vojenských struktur Varšavské smlouvy.[3] Československo pak navrhlo úplné ukončení platnosti smlouvy, které ostatní členové přijali a příslušný protokol zástupci vlád šesti zbývajících členů podepsali na schůzce výboru 1. července 1991 v Praze v Černínském paláci.[4][5]
Po rozpadu Sovětského svazu založilo v roce 1992 několik bývalých sovětských republik nový vojenský pakt Organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti.
Činnost
![](../I/NATO_und_Warschauer_Pakt_-_Truppenst%C3%A4rke_-_(1973).png.webp)
Cílem Varšavské smlouvy bylo podřídit armády členských států sovětskému velení, legitimizovat pobyt sovětských vojsk na území některých členských států, koordinace politiky a vytvoření systému kolektivní bezpečnosti v Evropě, resp. spolupráce ve vojenské oblasti při společné obraně socialismu, suverenity a nezávislosti, a také vytvoření protipólu k severoatlantickému paktu. Nejvyšším politickým orgánem Varšavské smlouvy byl oficiálně Politický poradní výbor složený z nejvyšších stranických a státních představitelů členských zemí. V praxi však direktivy Spojenému velení a štábu Spojených ozbrojených sil přicházely z Kremlu.
Velení sídlilo v Moskvě a v jeho čele stáli pouze sovětští vojenští představitelé. Zástupci ozbrojených sil ostatních států byli pouze styčnými důstojníky, přinášejícími instrukce sovětského velení. Otázky strategie a taktiky v obecné rovině neřešilo velení a štáb spojených ozbrojených sil Varšavské smlouvy, nýbrž generální štáb sovětských ozbrojených sil.
Jediná vojenská operace všech členů Varšavské smlouvy (mimo Rumunska a Albánie) byla invaze vojsk do Československa 21. srpna 1968.
Varšavská smlouva se navenek tvářila jako obranný pakt, ale v dochovaných operačních plánech se počítalo s rychlou likvidací útoku NATO a následným obsazením západní Evropy během několika týdnů.[6]
Velitelé Varšavské smlouvy
Hlavními veliteli Varšavské smlouvy byli maršálové Sovětského svazu:
- 1955–1960 Ivan Stěpanovič Koněv
- 1960–1967 Andrej Antonovič Grečko
- 1967–1976 Ivan Ignaťjevič Jakubovskij
- 1977–1986 Viktor Georgijevič Kulikov
- 1986–1991 Nikolaj Vasiljevič Ogarkov
![](../I/Bundesarchiv_Bild_183-1987-0529-029%252C_Berlin%252C_Tagung_Warschauer_Pakt%252C_Gruppenfoto.jpg.webp)
Odznaky
- Svaz míru a socialismu
- Odznak Svazu míru a socialismu
- Bratři ve zbrani (1970)
- Společné cvičení Štít 72 v Československu
- 25 let Varšavské smlouvy (1980)
- Letecké síly Varšavské smlouvy
- Společné cvičení Štít 82 v Bulharsku
- 30 let Varšavské smlouvy (1985)
Odkazy
Reference
- Na varšavské konferenci byla podepsána smlouva o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci. Rudé právo. 1955-05-15, roč. 35, čís. 133, s. 1. Dostupné online [cit. 2021-07-01].
- MUSIL, Adam. Před 65 lety vznikla Varšavská smlouva, aby zničila NATO. Nakonec zaútočila jen na vlastního člena. ČT24 [online]. Česká televize, 2020-05-14 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online.
- KORCOVÁ, Lucie. Konec společného vojenského vedení. Před 30 lety byly zrušeny vojenské struktury Varšavské smlouvy. iROZHLAS [online]. Český rozhlas, 2021-02-25 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online.
- SMATANA, Ľubomír. Před 30 lety skončila Varšavská smlouva, závěrečný protokol politici podepsali v Černínském paláci. iROZHLAS [online]. Český rozhlas, 2021-07-01 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online.
- Vládní návrh, kterým se předkládá k vyslovení souhlasu Federálnímu shromáždění České a Slovenské Federativní Republiky Protokol o ukončení platnosti Smlouvy o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci podepsané ve Varšavě dne 14. května 1955 a Protokolu o prodloužení její platnosti podepsaného dne 26. dubna 1985 ve Varšavě, podepsaný v Praze dne 1. července 1991 (tisk FS ČSFR VI. v. o., č. 753)
- Před 60 lety vznikla Varšavská smlouva. Původně jen „naoko“. ČT24 [online]. [cit. 2021-10-10]. Dostupné online.
Literatura
- BÍLÝ, Matěj. Varšavská smlouva 1969–1985. Vrchol a cesta k zániku. Praha: Ústav pro studium totalitních režimů, 2017. 432 s. ISBN 978-80-87912-69-0.
- BÍLÝ, Matěj. Varšavská smlouva 1985–1991: Dezintegrace a rozpad. [s.l.]: Ústav pro studium totalitních režimů, 2021. 512 s. ISBN 978-80-88292-94-4.
- BÍLY, Matěj. Varšavská smlouva. Počátky a krize. , 2010 [cit. 2021-07-01]. 231 s. Diplomová práce. Univerzita Karlova, Filozofická fakulta. Vedoucí práce Jan Pelikán. Dostupné online.
- KUČERA, Jaroslav. Varšavská smlouva. [s.l.]: Státní pedagogické nakladatelství, 1976. 184 s.
- RYBECKÝ, Vladislav. Bratrství a tradice armád Varšavské smlouvy. [s.l.]: Naše vojsko, 1983. 390 s.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Varšavská smlouva na Wikimedia Commons
Galerie Varšavská smlouva na Wikimedia Commons
Dílo Varšavská smlouva ve Wikizdrojích
Dílo Protokol o ukončení platnosti Smlouvy o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci ve Wikizdrojích
- PATROVSKÝ, Ondřej. Varšavská smlouva pomáhala Moskvě ovládat její sféru vlivu. Před třiceti lety ji politici rozpustili. ČT24 [online]. Česká televize, 2021-03-31 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online.
- Varšavská smlouva, dokument z cyklu České televize Historie.cs
- Vojáci, kteří nikdy nebojovali. Archivováno 1. 3. 2016 na Wayback Machine Pořad Českého rozhlasu Plus věnovaný historii Varšavské smlouvy, obsahuje unikátní záznamy rozhlasového vysílání z doby vzniku Smlouvy, z roku 1968 i z období jejího zániku.