Pavel VI.
Svatý Pavel VI. (26. září 1897 Concesio – 6. srpna 1978 Vatikán), původním jménem Giovanni Battista Enrico Antonio Maria Montini (Jan Křtitel Jindřich Antonín Maria), byl papež v letech 1963–1978. Předsedal druhé části Druhého vatikánského koncilu a dohlížel na provádění jím přijatých rozhodnutí. Mezi jeho zásadní díla patří encyklika Humanae vitae a apoštolská exhortace Evangelii nuntiandi. Během patnácti let v úřadu povýšil Pavel VI. na šesti konzistořích 143 arcibiskupů na kardinály. Pavel VI. zemřel v papežské rezidenci Castel Gandolfo na srdeční zástavu.
Svatý Pavel VI. | |
---|---|
262. papež | |
![]() | |
Církev | římskokatolická |
Zvolení | 21. června 1963 |
Uveden do úřadu | 30. června 1963 (intronizace) |
Pontifikát skončil | 6. srpna 1978 |
Předchůdce | Jan XXIII. |
Nástupce | Jan Pavel I. |
Heslo | „In nomine Domini“ „Ve jménu Páně“ |
Znak | ![]() |
Svěcení | |
Kněžské svěcení | 29. května 1920[1] |
Biskupské svěcení | 12. prosince 1954 |
Kardinálská kreace | 15. prosince 1958 kreoval Jan XXIII. |
Titul | kardinál-kněz |
Vykonávané úřady a funkce | |
Zastávané úřady |
|
Osobní údaje | |
Rodné jméno | Giovanni Battista Montini |
Země | Itálie |
Datum narození | 26. září 1897 |
Místo narození | Concesio, ![]() |
Datum úmrtí | 6. srpna 1978 (ve věku 80 let) |
Místo úmrtí | Apoštolský palác, ![]() |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Místo pohřbení | v Bazilice svatého Petra |
Národnost | italská |
Podpis | ![]() |
Svatořečení | |
Začátek procesu | 18. dubna 1993 |
Beatifikace | 19. října 2014 Vatikán beatifikoval František |
Kanonizace | 14. října 2018 Vatikán |
Svátek | 29. května[2] |
Uctíván církvemi | římskokatolická církev, řeckokatolická církev a další církve ve společenství se Svatým stolcem |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pavel VI. ztělesňuje otevřenou církev, která je blízká chudým a bojujícím proti bezpráví, kterou prosazuje inkumbentní papež.[3]
Dětství
![](../I/Coat_of_arms_of_Giovanni_Battista_Montini.svg.png.webp)
Giovanni Montini se narodil v italském městě Concesio v provincii Brescia v urozené rodině. Do kněžského semináře vstoupil v roce 1916. Po čtyřech letech dokončil studium a byl vysvěcen na kněze. Poté studoval na Gregoriánské univerzitě a Univerzitě v Římě. Jeho organizační schopnosti mu zajistily místo v papežské kurii. V roce 1937 se stal pomocníkem kardinála Pacelliho, sekretáře papeže Pia XI. Když byl Pacelli zvolen do papežského úřadu jako Pius XII., Montini získal pozici pod novým sekretářem papeže. Sekretář však v roce 1944 zemřel a Montini pracoval přímo pro papeže Pia XII.
V roce 1953 se stal milánským arcibiskupem, tedy tradičním „předstupněm“ pro kardinálskou kreaci. K překvapení mnohých Montini nedostal kardinálský post před papežovým úmrtím v roce 1958. Novým papežem se stal Angelo kardinál Roncalli (zvolil si jméno Jan XXIII.) a po pouhých dvou měsících v úřadu povýšil Montiniho na kardinála.
Montini papežem
![](../I/Foreign_trips_of_Paul_VI.png.webp)
Humanae vitae
Jako papeže si Pavla VI. svět bude nejspíše pamatovat díky encyklice Humanae vitae, kterou vydal 25. července 1968. V tomto díle znovupotvrzuje pohled katolické církve na plánování a kontrolu porodnosti a potvrzuje nepřijatelnost antikoncepce. Veřejnost podrobila encykliku ostré kritice a došlo i k odklonu některých věřících, kteří se s tímto přístupem nedokázali ztotožnit.[zdroj?]
Papež byl reakcí veřejnosti na encykliku zdrcen. Jeho biografie na internetových stránkách Vatikánu vzpomíná, že to byla událost, která provázela papeže celým jeho pontifikátem, nicméně od svého postoje neustoupil. Encyklika dodnes zůstává také klíčovým dokumentem názoru katolické církve na cenu, důstojnost a ochranu lidského života – odsuzuje totiž i umělý potrat (interrupci).
Mezináboženský dialog
Pavel VI. byl prvním papežem ve 20. století, který se setkal s vrcholnými představiteli východních ortodoxních křesťanů. V roce 1964 v Jeruzalémě hovořil s patriarchou pravoslavné církve Athenagorasem I. Byl to krok k prolomení komunikační bariéry mezi katolickou církví a pravoslavím, ze kterého vzešla deklarace, čtená na druhém vatikánském koncilu v Římě a na speciální ceremonii v Istanbulu.
Pavel VI. byl také teprve druhým papežem, který se setkal s představitelem anglikánské církve arcibiskupem z Canterbury Michaelem Ramseyem. Papež Pavel VI. jako první během pontifikátu navštívil šest kontinentů.
Pavel VI. a Československo
Kritizoval komunistické režimy ve východní Evropě a odsoudil invazi vojsk Varšavské smlouvy do Československa v roce 1968.[4] Biskupa Štěpána Trochtu a arcibiskupa Františka Tomáška tajně jmenoval kardinály. Když Československo odmítlo pohřbít kardinála Josefa Berana na svém území, rozhodl Pavel VI. o uložení jeho ostatků v kryptách baziliky svatého Petra.
Encykliky
- Ecclesiam Suam – 6. srpen 1964
- Mense Maio – 29. duben 1965
- Mysterium Fidei – 3. září 1965
- Christi Matri – 15. září 1966
- Populorum Progressio – 26. březen 1967
- Sacerdotalis caelibatus – 24. červen 1967
- Humanae vitae – 25. červenec 1968
Exhortace
- Evangelii Nuntiandi – 8. prosinec 1975
Motu proprio
Proces svatořečení
Proces svatořečení byl zahájen 18. března 1993 v diecézi Řím. Dne 20. prosince 2012 jej papež Benedikt XVI. prohlásil za Ctihodného a dne 9. května 2014 papež František podepsal dekret o zázraku na jeho přímluvu. Blahořečení proběhlo 19. října 2014 na svatopetrském náměstí v Římě. Svátek byl stanoven na 26. září.[5] Kanonizační mše (prohlášení za svatého) proběhla 14. října 2018.[6]
Odkazy
Reference
- Pope Paul VI (Bl. Giovanni Battista Enrico Antonio Maria Montini) [Catholic-Hierarchy] [online]. Bishops. David M. Cheney, rev. říjen 2018 [cit. 2018-10-18]. Dostupné online. (anglicky)
- Decreto della Congregazione del Culto Divino e la Disciplina dei Sacramenti sull'iscrizione della celebrazione di San Paolo VI, Papa, nel calendario Romano Generale [online]. Svatý stolec, 2019-02-06 [cit. 2019-09-20]. Dostupné online. (italsky)
- ČTK; brw. František svatořečil papeže Pavla VI. a arcibiskupa Romera. Fotografie Alessandro Bianchi; Ze zahraničí. Právo. Borgis, a.s., 15. říjen 2018, roč. 28, čís. 239, s. 11. ISSN 1211-2119. (česky)
- GLASSER, Milan. Komentáře "Církev a svět". Rádio Vaticana [online]. Česká sekce Vatikánského rozhlasu, 18. srpen 2018 [cit. 2018-10-18]. Dostupné online. (česky)
- JEMELKA, František. Pavel VI. opravdu dokázal věnovat Bohu to, co je Boží. Fotografie R. Albrecht; Pro média. církev.cz [online]. Česká biskupská konference, 19. říjen 2014 [cit. 2018-10-18]. Dostupné online. (česky)
- mka. Papež prohlásil za svatého Pavla VI., který odsoudil sovětskou invazi do Československa. Svět. ČT24 [online]. Česká televize, 14. říjen 2018 [cit. 2018-10-18]. Dostupné online. (česky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Pavel VI. na Wikimedia Commons
Osoba Pavel VI. ve Wikicitátech
- Encykliky Pavla VI. na stránkách Vatikánu, včetně překladů do moderních jazyků
- Pavel VI. při udělení Urbi et orbi v roce 1969 v Československém filmovém týdeníku
Papež | ||
---|---|---|
Předchůdce: Jan XXIII. |
1963–1978 Pavel VI. |
Nástupce: Jan Pavel I. |