Arnošt Emanuel Silva-Tarouca
Arnošt Emanuel hrabě Silva-Tarouca (někdy Sylva-Taroucca), v německojazyčných pramenech též Ernst Emanuel Graf von Silva-Tarouca (3. ledna 1860 Čechy pod Kosířem[2] – 15. srpna 1936 Schwaigern), byl rakousko-uherský, respektive český šlechtic, právník, dendrolog a politik, rytíř řádu svatého Jiří. V letech 1917–1918 byl posledním ministrem zemědělství Předlitavska.
Arnošt Emanuel Silva-Tarouca | |
---|---|
![]() Arnošt Emanuel hrabě Silva-Tarouca v roce 1895 jako čestný předseda Národopisné výstavy českoslovanské v Praze roku 1895 | |
Ministr zemědělství Předlitavska | |
Ve funkci: 30. srpna 1917 – 30. října 1918 | |
Předchůdce | Moritz von Ertl |
Nástupce | zánik monarchie |
Poslanec Českého zemského sněmu | |
Ve funkci: 1892 – 1913 | |
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1891 – 1907 | |
Člen Panské sněmovny | |
Ve funkci: 1907 – 1918 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Konz. velkostatek |
Narození | 3. ledna 1860 Čechy pod Kosířem ![]() |
Úmrtí | 15. srpna 1936 (ve věku 76 let) Schwaigern ![]() |
Rodiče | August Alexandr ze Silva-Tarouca a Gisela Žofie ze Stolberg-Stolbergu |
Děti | Gisela Helena, provdaná z Lobkowicz (manžel Mořic Lobkowicz) |
Příbuzní | Josef Ferdinand z Lobkovic, Marie Antonie z Lobkovic[1], Marie Ida z Lobkovic[1] a František z Lobkovic[1] (vnoučata) |
Alma mater | Vídeňská univerzita Karlo-Ferdin. univ. |
Profese | botanik, politik a právník |
Ocenění | Císařský rakouský řád Leopoldův |
Commons | Arnošt Emanuel Silva-Tarouca |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
otec | August Alexander Silva-Tarouca |
---|---|
matka | Isabella Stolberg-Stolberg |
bratr | Franz Josef Silva-Tarouca |
manželka | Marie Antonie z Nostic-Rienecku |
zeť | Mořic Lobkowicz |
vnuk | František Lobkowicz |
pravnuk | Michal Lobkowicz |
Biografie
Rodina
Narodil se jako Arnošt Emanuel hrabě Silva-Tarouca, vévoda Tellez da Sylva, markýz ze Strévi a Saccabonello etc., do vlivné šlechtické rodiny Silva-Tarouců původem z Portugalska, jako třetí dítě vysokého státního úředníka Augusta Alexandra Silva-Tarouca (1818–1872) a jeho první manželky Isabely Stolberg-Stolberg (1824–1864). Po předčasné smrti jeho otce byl jeho poručníkem moravský šlechtic a politik Egbert Belcredi.
V roce 1885 se seznámil s komtesou Marií Antonií, říšskou hraběnkou Nostic-Rieneck. Ta byla majitelkou parku v Průhonicích, který je v současnosti zapsán na seznamu UNESCO. Svatba se konala 16. června téhož roku v kapli Narození Panny Marie v Průhonicích. S manželkou Marií Antonií měli celkem devět dětí, dospělého věku se dožilo sedm z nich. Jeho bratrem byl Franz Josef Silva-Tarouca (1858–1936), státní úředník a politik.[3]
![](../I/Z%C3%A1mek_Pr%C5%AFhonice_od_Pod%C3%A1meck%C3%A9ho_rybn%C3%ADka_02.jpg.webp)
![](../I/Marie_Antonie_Nostic-Rieneck.JPG.webp)
Studium a veřejné aktivity
Arnošt vystudoval gymnázium v Kalksburgu v Dolních Rakousích, práva studoval na univerzitě ve Vídni a Karlo-Ferdinandově univerzitě v Praze[4] a pak působil krátce jako praktikant při českém místodržitelství v Praze. Vzděláním byl právník, ale jeho soukromý zájem směřoval k přírodě a krajině, dendrologii a botanice. Patřily mu Trmice, Řehlovice, Velké Žernoseky, Vrchnice a Průhonice. Průhonický zámek přestavěl ve stylu české renesance a v jeho okolí založil zámecký park Průhonice coby modelový krajinářsky řešený komplex. Ačkoliv neměl formální dendrologické vzdělání, dosáhl v tomto oboru značných znalostí a publikoval odborné knihy. Od roku 1908 byl prezidentem Dendrologické společnosti Rakousko-Uherska, jejímž byl spoluzakladatelem a významně ji podporoval. Byl také aktivní v katolických spolcích a od roku 1893 se podílel na organizování katolických sjezdů v Rakousku. Ještě v roce 1915 krátce zastával post viceprezidenta Katolického lidového svazu (Katholisches Volksbund für Österreich).[3]
Stal se čestným předsedou Národopisné výstavy v Praze roku 1895. Na deset let zapůjčil Silva-taroucovský palác (dnes palác Savarin) k umístění sbírek Národopisného muzea českoslovanského.[4]
Zemským a říšským poslancem
Dlouhodobě byl aktivní i v politice. Ve volbách roku 1891 byl zvolen za poslance Říšské rady (celostátní zákonodárný sbor), kde reprezentoval velkostatkářskou kurii v Čechách. Mandát obhájil za velkostatkáře ve volbách roku 1897 a volbách roku 1901. Ve vídeňském parlamentu setrval do konce funkčního období sněmovny, tedy do roku 1907.[5] V parlamentu byl členem Strany konzervativního velkostatku.[3]
V letech 1892–1913 rovněž zasedal jako poslanec Českého zemského sněmu.[3] Zde zasedal v kurii svěřeneckého velkostatku.[4] Poprvé sem byl zvolen v doplňovací volbě 29. září 1892 za kurii velkostatkářskou (svěřenecké velkostatky).[6] V roce 1907 byl povolán do Panské sněmovny (horní jmenovaná komora Říšské rady), kde setrval až do zániku Rakouska-Uherska.[3]
Ministrem zemědělství Předlitavska
Jeho politická kariéra vyvrcholila v posledních měsících monarchie, když se ve vládě Ernsta Seidlera 30. srpna 1917 stal ministrem zemědělství Předlitavska. Post si udržel i v následné vládě Maxe Hussarka a vládě Heinricha Lammasche. Funkci zastával až do 30. října 1918 a byl tak posledním šéfem tohoto rezortu v době existence monarchie.[7] Ještě během roku 1918 se o něm dokonce uvažovalo jako o možném předsedovi vídeňské vlády.[3]
Závěr života
Ve dvacátých letech udržoval a zveleboval průhonický park, byl předsedou Československé dendrologické společnosti, publikoval své dendrologické a sadovnické zkušenosti (počátkem 20. let vydal obsáhlou příručku Kulturhandbücher für Gartenfreunde). Pro hospodářské potíže, způsobené I. pozemkovou reformou, jakož i z rodinných důvodů- neměl z tragické příčiny potomstvo, které by se bylo schopno o park a zámek starat- se rozhodl park a panství Průhonice prodat v roce 1927 československému státu.[3]
Zemřel náhle 18. srpna roku 1936 na návštěvě u své dcery Anny, provdané hraběnky Neippergové, na zámku Schwaigern ve Württembersku, kde je také pochován. Jeho potomstvo se zajímá o bývalé panství i osobu pana hraběte dosud, z toho důvodu je v aktivním kontaktu se zastupiteli Průhonic do dnešních dnů.
Odkazy
Reference
- Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- Matriční záznam o narození a křtu
- Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950. Bd. 12. Wien: [s.n.], 2003-2011. Dostupné online. ISBN 978-3-7001-3213-4. Kapitola Silva-Tarouca (Sylva-Tarouca), Ernst (Arnošt) Emanuel Gf. von (1860-1936), Dendrologe, Politiker und Funktionär, s. 270. (německy)
- NAVRÁTIL, Michal. Almanach sněmu království Českého 1895–1901. Praha: [s.n.], 1896. Dostupné online. Kapitola Silva-Tarouca hrabě Arnošt. (česky)
- Databáze stenografických protokolů a rejstříků Říšské rady z příslušných volebních období, http://alex.onb.ac.at/spa.htm.
- http://www.psp.cz/eknih/1889skc/4/stenprot/008schuz/s008019.htm
- kol. aut.: Československé dějiny v datech. Praha: Svoboda, 1987. ISBN 80-7239-178-X. S. 592. (česky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Arnošt Emanuel Silva-Tarouca na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Arnošt Emanuel Silva-Tarouca