Záporoží
Záporoží (ukrajinsky Запоріжжя / Zaporižžja; rusky Запорожье / Zaporožje) je průmyslové a hutnické město ležící na jihovýchodě Ukrajiny, středisko Záporožské oblasti, založené jako vojenská pevnost Alexandrovskaja roku 1770 na počest cara Alexandra. Záporoží je známé jednak svou historií spjatou s kozáky a monumentálním symbolem z dob SSSR, přehradou a elektrárnou na řece Dněpr. Žije zde přibližně 742 tisíc[1] obyvatel.
Záporoží Запоріжжя | |
---|---|
![]() pohled na hráz DněproGESu z ostrova Chortycja | |
![]() znak ![]() vlajka | |
Poloha | |
Souřadnice | 47°50′ s. š., 35°10′ v. d. |
Nadmořská výška | 86 m n. m. |
Stát | ![]() |
Oblast | Záporožská |
Administrativní dělení | 7 rajónů |
![]() ![]() Záporoží | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 331 km² |
Počet obyvatel | 741 717 (2018)[1] |
Hustota zalidnění | 2 240,8 obyv./km² |
Etnické složení | Ukrajinci (70 %), Rusové |
Náboženské složení | Pravoslavné křesťanství |
Správa | |
Starosta | Volodymyr Burjak |
Vznik | 952 |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | +380 612 |
PSČ | 69000 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Dějiny
![](../I/Zaporizzja-kozacka-rada.jpg.webp)
Název města pochází z kozácké ukrajinštiny za porohy, tj. „za peřejemi“, které ztěžovaly plavbu po Dněpru před vybudováním přehrad (zejm. Kachovské a Dněperské). Dnešní haličskou ukrajinštinou se město jmenuje Záporýžý. Místo bylo osidlováno od středního paleolitu, avšak neklid celé oblasti tzv Divokých Polí bránil trvalejším obydlení. Nejprve byl osídlen ostrov Chortycja: je zde doloženo sídliště Skythů, v 16. století se zde usadili kozáci; založili pověstnou Záporožskou Sič a podnikali odtud výboje zejména proti rozpínavosti polské šlechty. Proslavili se zde kozáčtí vůdci Maksym Zalizňak a Ivan Honta.
V roce 1775 rozprášila Sič Kateřina Veliká. Brzy poté zde vyrostlo nevelké město Aleksandrovsk. Jedněmi z osídlenců byli též pruští mennonité, kteří zde až do ruské revoluce tvořili početnou komunitu. Roku 1873 sem dorazila železnice vedoucí z Moskvy na Krym a město začalo růst. K původnímu názvu Záporoží se vrátilo roku 1921. Tehdy se provinční městečko stalo jedním z ekonomických center Sovětského svazu a začalo závratně růst: vznikla zde obří přehrada a hydroelektrárna Dněproges, rozsáhlé průmyslové komplexy, nová sídliště, tramvajové tratě. Po rozpadu SSSR došlo k útlumu, ze kterého se město nyní vzpamatovává.
V blízkosti města byla nalezena mohyla velkobulharského chána Asparucha (7. století).
Obyvatelstvo
Ve městě žije necelých 800 000 obyvatel, povětšinou ruskojazyčných.
1939 | 1959 | 1971 | 1979 | 1989 | 2001 | 2006 | 2018 |
---|---|---|---|---|---|---|---|
289 000 | 449 000 | 676 000 | 791 000 | 883 909 | 815 256 | 794 687 | 741 717 |
Hospodářství
![](../I/144dneproges.jpg.webp)
Dnešní Záporoží je se svými 800 000 obyvateli 6. největším ukrajinským městem a přes hluboké ekonomické problémy 90. let zůstává centrem těžkého průmyslu. Tvoří i přirozené dopravní, obchodní centrum regionu.
Nejvýraznější stavbou ve městě je obří hráz Dněperské přehrady ze 30. let se slavnou hydroelektrárnou DněproGES. Ta dodává energii několika obřím průmyslovým podnikům:
- ZaporižStal, metalurgický kombinát
- ZAZ (AvtoVaz), výrobce proslulého automobilu "Záporožec", nyní dceřiná společnost koncernu Daewoo.
- Motor-Sič, výrobce letadel Antonov
- chemické závody
Nedaleko Záporoží (u města Enerhodar) se také nachází jeden z největších a nejmodernějších energetických komplexů Ukrajiny – Záporožská jaderná elektrárna s celkovým instalovaným výkonem 6000 MW. Stavba elektrárny začala v osmdesátých letech a svou koncepcí (šest bloků VVER 1000 s reaktory V 320) se řadí mezi bloky druhé generace.
Doprava
Město je důležitou dopravní křižovatkou; leží na silničním tahu E105 (Moskva – Charkov – Krym), hlavní železniční tratě vedou ve směru (1) Synelnykove (– Dnipro / Charkov), (2) Melitopol – Krym, (3) Nikopol – Kryvyj Rih, (4) Polohy – Berďansk / Donbas. Do Kyjeva, Mariupolu, Charkova a Lvova jezdí několik rychlíků denně, dříve velmi frekventované spojení se Simferopolem a Moskvou přerušila ruská anexe Krymu. Významný je i říční přístav na Dněpru a z místního mezinárodního letiště funguje spojení do několika evropských měst.
Městskou dopravu zajišťují tramvaje (viz Tramvajová doprava v Záporoží), trolejbusy, autobusy a od 90. let také maršrutky.
Kultura, památky, zajímavosti
Největší přírodní i kulturní památkou je ostrov Chortycja, největší ostrov na Dněpru, se svým členitým terénem a pozůstatky několika kultur, které zde žily. Od r. 1993 je chráněn jako přírodní památka. Kromě vzácné flóry a mnoha archeologických nalezišť je zde především Muzeum záporožského kozáctva, které schraňuje mnoho artefaktů souvisejících se Záporožskou Sičí, Maksymem Zalizňakem, Bohdanem Chmelnyckým, ale i s Kyjevskou Rusí či Skythy nebo také s II. světovou válkou. Od roku 1929 je ve městě divadlo s velmi bohatou a pestrou minulostí, které v současnosti nese název (Запорізький академічний обласний український музикально-драматичний театр імені В. Г. Магара).
Hlavní tepnou Záporoží je Sоbornyj prospekt, který je se svými 11 km jednou z nejdelších ulic v Evropě; vede od hlavního nádraží (Zaporižžja-1) k DněproGESu a slouží také trolejbusové a tramvajové dopravě. V architektuře města převládá socialistický realismus. V budově rekonstruovaného hlavního nádraží můžete obdivovat Repinův obraz „Záporožští kozáci“. Mezi tímto nádražím a břehem Dněpru je od roku 1972 v provozu také dětská železnice o délce 8,6 km.[2]
Partnerská města
Ašdod, Izrael, (2011)
Belfort, Francie (1967)
Birmingham, Spojené království (1973)
I-čchang, Čína (1997)
Lahti, Finsko (1953)
Linec, Rakousko, (1983)
Magdeburg, Německo (2008)
Novokuzněck, Rusko
Oberhausen, Německo, (1986)
Odkazy
Reference
- Dostupné online.
- http://www.dzd-ussr.ru/towns/zap/index.html Детские железные дороги – Запорожье
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Záporoží na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo Záporoží ve Wikislovníku
- Oficiální stránky
- Záporoží – Informační portál