František Schmoranz starší
František Schmoranz starší (30. prosinec 1814 Bělá[1] u Rychnova nad Kněžnou – 4. duben 1902 Slatiňany) byl architekt, stavitel a restaurátor druhé poloviny 19. století.
František Schmoranz | |
---|---|
![]() František Schmoranz starší | |
Narození | 30. prosinec 1814 Bělá, ![]() |
Úmrtí | 4. dubna 1902 (ve věku 87 let) Slatiňany, ![]() |
Místo pohřbení | Slatiňany |
Povolání | architekt a designér |
Ocenění | Čestné občanství města Chrudimi (1889) |
Děti | František Schmoranz mladší Jan Schmoranz Gustav Schmoranz Josef Schmoranz |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
dcera | Františka Schmoranzová |
---|---|
dcera | Jana Schmoranzová |
dcera | Zdeňka Schmoranzová |
Život
V Kutné Hoře se vyučil zedníkem, poté studoval na vídeňské Akademii (1836). Od roku 1837 žil ve Slatiňanech. V letech v 1844–1871 působil jako městský stavitel v Chrudimi. Z titulu své funkce se výrazně podílel na obnově Chrudimi po zhoubném požáru v roce 1850. Od roku 1853 působil jako krajský konzervátor vídeňské ústřední komise pro ochranu památek. Dne 16. ledna 1889 se stal čestným občanem města Chrudimi.
![](../I/Slati%C5%88any_-_h%C5%99bitov%252C_Franti%C5%A1ek_Schmoranz.jpg.webp)
Nejstarší syn František byl též architektem. Druhý syn Josef působil jako malíř, dekoratér a pedagog. Třetí syn Jan působil v Chrudimi a převzal otcovu firmu. Poslední syn Gustav byl ředitelem Národního divadla a působil i jako spisovatel, překladatel a malíř.
Dílo
Schmoranz patřil k představitelům novogotiky, v níž vytvořil některé novostavby, například hrobku rodiny Karla Chotka ve Valtířově u Ústí nad Labem [2], především se však výrazně podílel na řadě puristických rekonstrukcí. Neogoticky přestavěl zámek Žleby, postavil též řadu budov v Chrudimi. Restauroval zde kostel Nanebevzetí Panny Marie. V Poličce restauroval kostel svatého Jakuba, v Hradci Králové pak katedrálu svatého Ducha, ve Dvoře Králové regotizoval kostel svatého Jana Křtitele. V rámci rekonstrukcí navrhoval též nový, neogotický mobiliář. Podnětem u vídeňské centrální komise pro ochranu památek se mu podařilo zabránit připravované demolici pardubické Zelené brány. Roku 1895 podle jeho návrhu byla opět vystavěna věž kostela Nanebevzetí Panny Marie v Polné. V letech 1869–1870 krátkou dobu ve Slatiňanech u stavební firmy Františka Schmoranze staršího působil významný architekt Antonín Wiehl.[3]
Odkazy
Reference
- SOA Zámrsk, Matrika narozených 1784–1833 v Bělé , sign.3-1, ukn 70, s. 95. Dostupné online.
- http://www.usti-aussig.net/stavby/karta/nazev/115-hrobka-slechtickeho-rodu-chotku
- WIRTH, Zdeněk. Antonín Wiehl a česká renesance. první. vyd. Praha: Jan Štenc, 1921 (1921 tisk). 27 s. S. 7. Zvláštní otisk ze sborníku Umění.
Literatura
- POCHE, Emanuel, a kol. Encyklopedie českého výtvarného umění. Praha: Academia, 1975. S. 456.
- TOMAN, Prokop. Nový slovník československých výtvarných umělců. 3. vyd. Svazek 2. Praha: Rudolf Ryšavý : Tvar, 1950. Heslo Schmoranz, František starší, s. 429.
- heslo Schmoranz František starší. In: kolektiv autorů. Ottův slovník naučný. Praha: Jan Otto, 1888-1909. ISBN 80-7203-007-8. Svazek XXIII. S. 14.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu František Schmoranz starší na Wikimedia Commons
- František Schmoranz starší na webu města Slatiňany
- Medailon na webu města Ústí nad Labem
- Biografický slovník památkářů Archivováno 16. 4. 2016 na Wayback Machine (web NPÚ)