Karel Chodounský
Karel Chodounský (18. května 1843 Studénka[1] - 12. května 1931 Praha[2][3]) byl český lékař, zakladatel české farmakologie a žák Jana Evangelisty Purkyně.
Karel Chodounský | |
---|---|
![]() Karel Chodounský (1887) | |
Narození | 18. května 1843 Studénka, Rakouské císařství |
Úmrtí | 12. května 1931 (ve věku 87 let) Praha, Československo |
Příčina úmrtí | kardiovaskulární onemocnění |
Místo pohřbení | Hřbitov Malvazinky |
Národnost | Češi |
Povolání | lékař, pedagog, autor a entomolog |
Ocenění | Čestný doktorát Masarykovy univerzity (1929) |
Děti | Marie |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/H%C5%99bitov_Malvazinky_Chodounsk%C3%BD.jpg.webp)
Kladl důraz na aplikaci výzkumu do praxe. Jako talentovaný pedagog vychoval generaci českých lékařů. Vyzdvihl význam sportu, organizoval horskou turistiku a horolezectví. Propagoval spolupráci Čechů s Poláky a Slovinci. Po vzniku ČSR zakládal farmakologický ústav v Brně. Jmenován profesorem Univerzity Karlovy a čestným doktorem Masarykovy univerzity.
Život
Narodil se ve Studénce na Mladoboleslavsku, v rodině vrchnostenského správce Petra Chodounského a jeho manželky Julie, rozené Svobodové.[1] Během studií medicíny pracoval tři roky v přírodovědných sbírkách Českého muzea, roku 1868 se stal asistentem Jana Evangelisty Purkyně. Poté z finančních důvodů na šest let opustil Prahu, aby se mohl věnovat soukromé lékařské praxi.[4]
Od konce 60. let publikoval články v Časopise českých lékařů. Roku 1877, po návratu do Prahy, převzal spolu s doktorem Maixnerem jeho redakci. Pod jejich vedením získal časopis vysokou úroveň a velkou oblibu v lékařských kruzích. Jako redaktor rovněž organizoval spolupráci českých a polských lékařů, zejména účast zástupců obou národů na kongresech. Chodounský také přispíval do Odborné pathologie a therapie,[5] lékařského slovníku a Živy. Prováděl chemické pokusy. Proslavil se studií o nachlazení, v níž dokazoval, že tato nemoc nepochází z chladu.[4] Experimentoval přitom i na sobě samém — během tří let se vystavoval podmínkám, které podle tehdejších názorů měly nachlazení vyvolat, aniž by onemocněl.[6]
Zabýval se i etikou pokusů na lidech: Podle jeho názoru je nutné přijmout riziko nepříznivých dopadů nových léčiv, protože jinak by nebyl možný pokrok a nemocní by nedostali potenciálně účinný lék. Uváděl příklad syfilis, kde dva léky úspěšně vyzkoušené na zvířatech měly závažné vedlejší účinky u lidí (včetně oslepnutí), ale následující přípravek (salvarsan) již nemoc vyléčil. Podmínkou ovšem je, že pacient musí být informován o využití nového postupu a musí s ním souhlasit. Pokusy, které prospívají vědě, ale nikoli samotnému pacientovi, smí výzkumník provádět jen sám na sobě (což Chodounský udělal v případě nachlazení).[6]
Roku 1884 se habilitoval na docenta v oboru balneologie a klimatoterapie.[5] 5. května 1895 byl jmenován mimořádným a 15. března 1902 řádným profesorem. Po vzniku Československa, ve věku 76 let, přednášel i na nově založené Masarykově univerzitě[7] a organizoval tam vznik farmakologického ústavu.[4] Za svůj přínos mu tato univerzita udělila čestný doktorát.[8]
Byl aktivním sportovcem a propagátorem sportu.[9] Do pozdního věku se věnoval lyžování, horské turistice a horolezectví. Pravidelné cesty do Alp ho sblížily se Slovinci.[4] V červnu 1897 v Praze založil český odbor Slovinského alpského družstva s cílem podporovat turistiku poskytováním informací, výcvikem horských vůdců, úpravou cest, pořádáním sbírek a přednášek.[10] Spolek, který měl brzy sto českých členů a vydával časopis Alpský věstník, otevřel roku 1890 pod horou Grintovec první českou chatu (Češka koča). Chodounský stál v čele po celou existenci družstva, které zaniklo roku 1914 po vypuknutí první světové války.[11]
Rodina a závěr života
Optimismus a svěžest si Chodounský udržel do vysokého věku, ačkoli ho postihly rodinné tragédie — během jeho života mu zemřela manželka Julie, rozená Chvátalová (1846–1927)[12], syn Karel (1876–1900)[13] i dcera-malířka Marie Chodounská (1871–1922)[14]. Podlehl dlouhé nemoci (ateroskleróza mozkových cév s komplikacemi),[4] pohřben byl na Malvazinkách.[8]
Význam
Chodounský byl zejména po roce 1918 velmi vážený a uznávaný jako zakladatel české farmakologie. Svým pedagogickým talentem zajistil kontinuitu mezi Purkyněm a lékařskou generací dvacátých let 20. století. Většina lékařů té doby byla jeho přímými nebo nepřímými žáky. Farmakologickou vědu orientoval na praktické využití při léčení.[7]
Získal řadu ocenění, mimo jiné Rytířský kříž řádu císaře Františka Josefa I. Čestný doktorát Masarykovy univerzity mu byl udělen r. 1929.[15]
Dílo
Knižně vydal např.:
- Diferenční slovník lékařský česko-polský a polsko-český (1884)
- Slovo o balneo- a klimatotherapii (1890)
- V slovanských Alpách (1896, 1900)
- Nastuzení (1898, 1900)
- O příčinách chorob vnitřních (1900)
- Sport (1903) Dostupné online — přednáška v Alpském klubu
- Farmakologie (1905)
- Jan Evang. Purkyně : Působení jeho pro rozvoj české kultury (1927)
Reference
- Matriční záznam o narození a křtu, Bakov n. J. 12, 1835–1874, snímek 131
- Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnosti při kostele sv. Václava na Smíchově
- úmrtní oznámení. Národní listy. 14. 5. 1931, s. 7. Dostupné online.
- DĚDEČEK, Josef. Prof. K. Chodounský. Národní listy. 1931-05-13, roč. 71, čís. 132, s. 1–2. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- MUDr. Karel Chodounský. Světozor. 1884-08-01, roč. 18, čís. 33, s. 399–400. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- Týdenní revue. V Živě. Národní listy. 1911-07-19, roč. 51, čís. 197, s. 1. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- VONDRÁČEK, Vladimír. K pětaosmdesátinám prof. dra Karla Chodounského. Národní listy. 1928-05-18, roč. 68, čís. 138, s. 1. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- MUDr. Karel Chodounský. Národní listy. 1911-07-19, roč. 71, čís. 133, s. 7. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- Prof. dr. K. Chodounský sedmdesátníkem. Národní listy. 1897-06-25, roč. 53, čís. 134, s. 10. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- MUDr. Karel Chodounský. Národní listy. 1897-06-25, roč. 71, čís. 133, s. 7. Dostupné online [cit. 2011-06-11].
- PROCHÁZKA, Vladimír: Z historie českého horolezectví (www.horosvaz.cz)[nedostupný zdroj]
- úmrtní oznámení, dostupné online v NK ČR. Žďár. 5. 3. 1927, s. 4. Dostupné online.
- úmrtní oznámení. Národní politika. 28. 10. 1900, s. 22. Dostupné online.
- Malířka Marie Chodounská zemřela. Lidové noviny. 9. 12. 1922, s. 5. Dostupné online.
- Karel Chodounský - Encyklopedie Brna
Externí odkazy
Autor Karel Chodounský ve Wikizdrojích
Obrázky, zvuky či videa k tématu Karel Chodounský na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Karel Chodounský