Rodnověří
Rodnověří či jazyčnictví je novopohanské náboženské hnutí hlásící se k odkazu slovanského předkřesťanského náboženství.
![](../I/Shrine_at_the_Temple_of_Svarozhich's_Fire_in_Krasotinka%252C_Kaluga%252C_Russia_(4).jpg.webp)
V rodnověrském prostředí jsou často odmítány výrazy jako pohanství a novopohanství pro jeho pejorativnost a nepřesnost. Někdy je používáno slovo védismus, které má souviset jak s indickými védami tak slovem „vědět“ nebo pravoslaví, které má vyjadřovat „slavení pravdy“. Označení rodnověří, vytvořené hlavou Unie slovanských komunit, Vadimem Kazakovem, je přijímáno nejšířeji a je používáno i v akademickém prostředí.[1]
Rodná víra v zemích
Rusko
![](../I/%D0%A1%D0%BB%D0%B0%D0%B2%D1%8F%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%9A%D1%80%D0%B5%D0%BC%D0%BB%D1%8C.jpg.webp)
![](../I/Rodnover_shrine_in_Kaluga%252C_Russia.png.webp)
Rozvoj rodnověří v Sovětském svazu 70. let 20. století byl spojen především s ultranacionalistickým disentem. V 90. letech se začalo rodnověří dostávat do širšího povědomí díky knize Slavjansko-Goritsakaj borba Alexandra Belova a především novému vydání Velesovy knihy Alexandra Asova. První jmenovaná kniha pojednává o bojovém umění, které podle Belova vytvořili staří Slované. V době největšího úspěchu knihy jej praktikovalo přibližně 40 tisíc lidí, i když jen část z nich se hlásila k rodnověří, a zvýšila zájem o toto náboženství mezi ruskými skinheady. Velesova kniha, všeobecně uznávaný padělek známý od 50. let 20. století se stala nejodkazovanějším rodnověrským zdrojem.
V současném Rusku žije nejméně deset tisíc rodnověrců, největší organizace Unie slovanských komunit a Kruh slovanských tradic mají obě kolem pěti set členů.[1] Kromě nacionalistických kruhů je ruské rodnověří populární mezi zájemci o alternativní duchovno a esoteriku, lidovou kulturu, hry na hrdiny a pagan metal.
Napětí v rodnověří existuje především v otázce nacionalismu. Kromě toho se vedou diskuse o postoji k historii a vědě. Především městští rodnověrci se výrazně ohrazují proti spojování s pseudovědeckými teoriemi jako je idea "starého ruské božstva Ra" nebo víra v pravost různé staroruské literatury, všeobecně považované za falsa. Významná je také snaha o to aby rodnověří nebylo spojováno s autoritářskými sektami a kulty, což se projevuje pojetím vztahu mezi lidmi a bohy jako bratrského svazku nebo odmítáním náboženských vůdců s rozsáhlou mocí, či náboženských vůdců vůbec.
Kromě organizací odmítajících náboženské autority existují i jiné skupiny. Nejvýznamnějším příkladem je Staroruská ingliistická církev ortodoxních starověrců – inglingové, založená Alexandrem Chinovičem vystupujícím pod jménem Pater Dij v Omsku. Ostatní rodnověrci zpravidla tuto církev označují jako sektářskou a nemají s ní přátelský vztah. Ačkoliv v roce 2004 ztratila statut registrovaného náboženského společenství, má stále komunity po celém Rusku a velký vliv.
Ruský nacionalismus
Nacionalismus v ruských rodnověrských kruzích není uniformní. Část lidí hlásící se předkřesťanskému odkazu náboženství téměř nepraktikuje a nahlíží na rodnověří spíše jako na ideologii. U ostatních sahá spektrum názorů od podpory nacionálního socialismu po méně extrémní postoje. Například Unie slovanských komunit (USK), ač je národně orientována, nemá vlastní politické cíle, jiné, jako K bogoderžaviju napojená na stranu Jednotné Rusko, se profilují více jasně.[1]
Ač je rodnověří v Rusku spojováno především s nacionalismem a šovinismem, existují rodnověrské komunity, které se od takovýchto názorů distancují. Jedná se především o Kruh pohanských tradic založený roku 2001 v Moskvě, který chápe rodnověří především jako přírodní náboženství.
Ukrajina
![](../I/Worship_ceremony_of_the_organisation_Ancestral_Fire_of_the_Slavic_Native_Faith_in_Ukraine_(2).png.webp)
![](../I/Ukrainian_Rodnovers_worshipping_Perun_in_Ternopil_Oblast%252C_Ukraine.png.webp)
Ukrajinské rodnověří patří společně s ruským k těm s největším počtem věřících a vlivem. Nejvýznamnějšími organizacemi je Rodové ohniště Rodné pravoslavné víry (RPV), Rodná ukrajinská národní víra (RUNV) a sdružující Sdružení rodnověrců Ukrajiny (SUR). Stejně jako v Rusku je oblíbeným zdrojem Velesova kniha.
Nejstarší rodnověrskou organizací na Ukrajině byla henoteistická Rodná víra (Рiдна Вiра) založena roku 1934 Volodymirem Šajanem. V roce 1985 bylo jeho následovníky založeno Tripolské bratrstvo (Трипiльське Братство) a roku 1987 vydána jeho kniha Víra našich předků (Вiра Предкiв Наших). Jeho učení dnes na Ukrajině vyznává několik desítek komunit.[2] Na Tripolské bratrstvo také navázala Rodná pravoslavná víra, která splynula s Chrámem rodné víry založeným v roce 2001, jehož cílem bylo sjednocení učení Šajana a Sylenka.
Po druhé světové válce založil další organizaci, Rodnou ukrajinskou národní víru, Lev Sylenko, který se prohlásil za proroka a inkarnaci věčného ducha Rusi/Ukrajiny. RUNV je polytheistické, výrazně anti-křesťanské a jako hlavního boha chápe Dažboga. Centrum organizace je Ukraine's Holy Mother Cathedral v americkém Spring Glen, stát New York. Na Ukrajině pak existuje přes třicet komunit RUNV.
Mezi společné projekty rodnověrců, konané pod záštitou SUR, patří otevření Chrámu slunce v roce 2003. V této stavbě je umístěna knihovna, klub pro pořádání koncertů, výstav a přednášek, Muzeum ukrajinské genocidy a Slovanská akademie kultury národního obrození. V roce 2005 se v Kyjevě pod záštitou SUR uskutečnil Všeslovanský sněm rodnověrců. Jeho účelem bylo sjednocení rodnověrců.[3]
Česko, Slovensko a Polsko
![](../I/Swieto_Plonow.jpg.webp)
![](../I/Polish_Rodnover_Veche_congregation_(0).PNG.webp)
![](../I/Polish_Rodnover_celebrations_(0).PNG.webp)
V 19. století přinesl nastupující romantismus zájem o předkřesťanskou kulturu předků evropských národů, včetně slovanských. Už v roce 1839 tak Karel Slavoj Amerling založil sdružení Vykoupenců, tajný spolek založený sice na křesťanském základu, ale silně ovlivněný panteismem a úctou k přírodě.[4] V roce 2000 vznikla v ČR jako občanské sdružení Rodná víra, které každoročně pořádá oslavy slovanských svátků. K padělkům, jako je např. Velesova kniha a tzv. Slavjano-árijské védy, a k pseudovědeckým teoriím prezentovaným zejména učením Staroruské inglistické církve, se staví sdružení Rodná víra negativně.[5]
Nejstaršími slovenskými rodnověrskými společenstvími jsou Krug Peruna a Pôvodný kruh založený Miroslavem Švickým, propagátorem tzv. vedomectví, později přejmenovaný na Rodný kruh. V roce 1999 byly založeny Bytosti z Trnavy, a roku 2006 byli založeni Dažbogovi vnuci. Mezi další rodnověrské organizace na Slovensku patří Paromova Dúbrava, Bratrstvo Perunovej sekery, Svätohaj Rodnej Viery a Rodolesie.
V Polsku se slovanským náboženstvím na počátku 20. století výrazně inspiroval Stanisław Szukalski a jeho uměleckého hnutí Rod vznešeného srdce. Pohansky orientované bylo také hnutí kolem časopisu Zadruga, založeného roku 1937 Janem Stachniukem. Na jeho odkaz navazuje časopis Żywioł. V současnosti jsou nejvýznamnějšími polskými rodnověrskými organizacemi Rodná církev polská (RKP, Rodzimy Kościół Polski), Rodná víra (RW, Rodzima Wiara) a Slovanská víra (SW, Słowiańska Wiara). Rodzima Wiara je orientována na extrémní pravici, a odštěpením od ní vznikla Słowiańska Wiara.[6] Rodnověrců je v Polsku více než čtyři tisíce [7].
Ostatní země
V Bělorusku se rodnověrci sdružují okolo Střediska etnokosmologie Kryvja v Minsku a často úzce spolupracují s ruskými rodnověrci. Nejvýznamnější skupinou je Лес Поганства (Les pohanství) a nacionalisticky orientovaná Схорон Еж Словен. Rodnověrský spolek existuje také v Estonsku, kde je vysoký podíl slovanského obyvatelstva.[8]
V jihoslovanských zemích zaznamenalo rodnověří menší úspěch než ve východoslovanských a západoslovanských.[8]
Užívané symboly
Hlavní
- Symbol zvaný „kolovrat“ (též levotočivá varianta) je hojně rozšířen a rodnověrci chápán jako slunce či blesk. Autorem je Stanisław Jakubowski a jeho vznik datován kolem roku 1920.
- Šestilistý květ, přezdívaný někdy jako „rozeta“, vykládá se jako symbol ohně, slunce, blesku nebo ročních cyklů. Je možné se setkat i s jinými názvy a výklady.
- „Znak hromu“ nebo „hromový znak“ (Gromoviti znaci) jak název napovídá, je symbolem blesku a hromu a asociován s bohem Perunem
- Tzv „ruce boha“ jako logo Rodné polské církve, symbol nejasného původu a významu, je užíván nejvíce polskými rodnověrci.
- Logo chorvatské společnosti Perunova svetinja
- Vlajka Chorvatské rodnověrské aliance (Croatian Rodnovery Alliance, chorvatsky Savez Hrvatskih Rodnovjeraca)
Ostatní a okrajové
- Jednoduchý solární kruh
- Původem estonský symbol Auseklis je někdy užíván rodnověrci pod názvem Alatyr, jako znak ho používají slovinští rodnověrci
- Tryzub, který je mimo jiné státním znakem Ukrajiny, je chápán ukrajinskými rodnověrci jako předkřesťanský symbol. Na obrázku znak Runvíry.
- Moderní symbol vytvořený rodnověrci pro boha Velese
- Symbol označovaný jako „hvězda Rusi“, „hvězda Svaroga“ atp.
- V krajních případech se může vyskytnout i klasická svastika jako dekorativní prvek, žádná známá skupina neužívá svastiku jako znak či logo organizace.
Odkazy
Reference
- http://www.cesnur.org/2007/bord_aitamurto.htm
- ATWERI, Jiří. Slovanské pohanství dnes [online]. Masarykova univerzita v Brně, 2007 [cit. 2013-02-12]. S. 137. Dostupné online.
- ATWERI, Jiří. Slovanské pohanství dnes [online]. Masarykova univerzita v Brně, 2007 [cit. 2013-02-12]. S. 134. Dostupné online.
- ATWERI, Jiří. Slovanské pohanství dnes [online]. Masarykova univerzita v Brně, 2007 [cit. 2013-02-12]. S. 167. Dostupné online.
- http://rodnavira.cz/o-nas/rodnoveri/
- ATWERI, Jiří. Slovanské pohanství dnes [online]. Masarykova univerzita v Brně, 2007 [cit. 2013-02-12]. S. 144. Dostupné online.
- Wyznania religijne stowarzyszenia narodowościowe i etniczne w Polsce 2009-2011 [online]. GUS, Departament Badań Społecznych i Warunków Życia CSO, Social Surveys and Living Conditions Department [cit. 2021-08-22]. Dostupné online.
- ATWERI, Jiří. Slovanské pohanství dnes [online]. Masarykova univerzita v Brně, 2007 [cit. 2013-02-12]. S. 150. Dostupné online.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu rodnověří na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo rodnověří ve Wikislovníku
- Společenství Rodná víra
- Rodný kruh (předtím Pôvodný kruh)
- dokument ČT o Rodné víře z cyklu Cesty víry
- Ruské novopohanské mýty a antisemitismus (anglicky)