Mikuláš Antonín Číla
Mikuláš Antonín Číla, křtěný Antonín Otakar, (6. ledna 1883 Nová Paka – 31. května 1983 Praha) byl český učitel a akademický malíř, legionář na ruské frontě[1] a československý brigádní generál.
Mikuláš Antonín Číla | |
---|---|
![]() | |
Narození | 6. ledna 1883 Nová Paka ![]() |
Úmrtí | 31. května 1983 (ve věku 100 let) Praha ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy |
Povolání | malíř, voják, legionář a spisovatel |
Příbuzní |
|
Ocenění | Řád bílého lva II. třídy Pamětní odznak Čs. dobrovolce z let 1918–1919 Pamětní medaile 3. střeleckého pluku Jana Žižky z Trocnova |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Matri%C4%8Dn%C3%AD_z%C3%A1pis_o_narozen%C3%AD_Anton%C3%ADna_%C4%8C%C3%ADly.jpg.webp)
![](../I/%C4%8C%C3%ADlova%252C_tabule.jpg.webp)
![](../I/Antonin.Mikulas.Cila.(1883-1983).hrob.Olsanske.Hrbitovy.Praha.jpg.webp)
Život
V rodném městě se vyučil hrnčířem a malířem porcelánu, poté studoval v letech 1900–1903 na odborné keramické škole v Bechyni a následně do roku 1909 dekorativní a figurální malbu na Uměleckoprůmyslové škole v Praze.[2][3]
Byl aktivním členem Sokola,[4] pro spolek také navrhoval plakáty a diplomy.[3]
V bitvě u Zborova byl důstojníkem České družiny.[1] Jako legionářský velitel hájil bezpečnost transsibiřské magistrály a prošel Ruskem až do Vladivostoku. Velel oddílům předávajícím v Irkutsku tzv. carský ruský zlatý poklad při evakuaci legií z magistrály do Vladivostoku.[5]
Křestní jméno Mikuláš, resp. Nikolaj, přijal během pobytu v Rusku, když přešel k pravoslavné víře.[3]
Za první republiky působil v hodnosti generála jako zemský velitel v Brně.[3]
Během druhé světové války byl účastníkem protinacistického odboje, v Pražském povstání byl velitelem dejvické oblasti.
Rodina
- Bratr Otakar Číla (* 10. března 1894 Nová Paka), též legionář[6] a akademický malíř;
- bratr Bohumír Číla – malíř a restaurátor;[7]
- manželka: Nina Ivanovna Čílová (rozená Krjukovská)[8](* 31. prosince 1894, Jekatěrinburg[9] – † 17. ledna 1961) je uvedena na náhrobku rodinného hrobu v Praze na Olšanských hřbitovech (2ob, 20, 3);
- syn: Ing. Arch. Jiří Číla (* 26. května 1929 – † 23. října 2008)[8] je uveden na náhrobku rodinného hrobu v Praze na Olšanských hřbitovech (2ob, 20, 3).
Vyznamenání
- 1915
Kříž sv. Jiří, 3. stupeň
- 1915
Řád sv. Jiří, 4. stupeň
- 1915
Svatojiřská medaile [10], 3. stupeň
- 1916
Řád sv. Stanislava, 3. třída s meči a mašlí
- 1916
Svatojiřská medaile, IV. stupeň
- 1917
Řád sv. Anny, IV. třídy
- 1917
Řád sv. Jiří, 4. stupeň udělen podruhé
- 1919
Řád sokola, s meči
- 1919
Řád za vynikající službu
- 1919
Československý válečný kříž 1914–1918
- 1920
Válečný záslužný kříž [11]
- 1920
Československá revoluční medaile
- 1921
Řád čestné legie, V. třída - rytíř
- 1921
Československá medaile Vítězství
- 1924
Řád medvědobijce [12]
- 1938
Pamětní odznak Čs. dobrovolce z let 1918–1919 [13]
- 1947 Pamětní medaile 3. střeleckého pluku Jana Žižky z Trocnova [14]
- 1947
Pamětní medaile 10. střeleckého pluku Jana Sladkého Koziny [15]
- 1947
Zborovská pamětní medaile [16]
- 1968
Medaile Za zásluhy o obranu vlasti
- 1998
Řád Bílého lva, II. třída - vojenská skupina
Ocenění
Je po něm pojmenována ulice na pražských Petřinách.
28. října 1998 byl z rukou prezidenta Václava Havla in memoriam vyznamenán Řádem Bílého lva II. třídy (vojenská skupina).[17]
V roce 2008 mu byl věnován díl dokumentárního seriálu Neznámí hrdinové.[18]
Odkazy
Reference
- Vaněk, Otakar, ed., Holeček, Vojtěch, ed. a Medek, Rudolf, ed. Za svobodu: obrázková kronika československého revolučního hnutí na Rusi 1914-1920. [Kniha 1]. Praha: nákladem vlastním, 1928. 2 svazky (867 stran, 6 nečíslovaných listů obrazových příloh) - ilustrace, portréty, faksimile ; 29 cm. (Z technických důvodů vydáno ve dvou svazcích: díl I. Česká družina 1914-1916. 224 stran; část II. Československá brigáda 1916-1917. strana 227-867). Foto ze strany 60.
- Generál Antonín Mikuláš Číla, starodružiník
- http://www.munovapaka.cz/mikulas-antonin-cila-akademicky-malir-general/d-38847
- http://obeclegionarska.cz/index.php?mid=4&aid=727
- PRECLÍK, Vratislav. Masaryk a legie, váz. kniha, 219 str., vydalo nakladatelství Paris Karviná, Žižkova 2379 (734 01 Karviná) ve spolupráci s Masarykovým demokratickým hnutím, 2019, ISBN 978-80-87173-47-3
- Otakar Číla v databázi čs. legionářů z 1. světové války (VHA)
- http://www.zmenaproprahu12.cz/ivan_cila.html%5B%5D
- MENŠ. Ing. Arch. Jiří Číla (* 26.5.1929 – † 23.10.2008) [online]. Encyklopedie Brna CZ [cit. 2019-10-15]. Rodiče: otec: Antonín Mikuláš Nikolaj Číla; matka: Nina Ivanovna Čílová (Krjukovská). Dostupné online.
- Antonín Číla v databázi čs. legionářů z 1. světové války (VHA)
- Válka.cz, Svatojiřská medaile
- Válka.cz, Válečný záslužný kříž
- Válka.cz, Řád medvědobijce
- Válka.cz, Pamětní odznak pro československé dobrovolníky z let 1918-1919
- Válka.cz, Pamětní medaile 3. střeleckého pluku Jana Žižky z Trocnova
- Válka.cz, Pamětní medaile 10. střeleckého pluku Jana Sladkého Koziny
- Válka.cz, Zborovská pamětní medaile
- http://www.hrad.cz/cs/ceska-republika/statni-vyznamenani/rad-bileho-lva/seznam-vyznamenanych.shtml
- Neznámí hrdinové: Bývali Čechové stateční rekové
Literatura
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A–J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 215.
- VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 11. sešit : Čern–Čž. Praha: Libri, 2009. 104 s. ISBN 978-80-7277-368-8. S. 79–80.
- KINDL Martin: Osobnosti naší minulosti - Antonín Mikuláš Číla, Historický obzor č. 3/1994, str. 68-69
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mikuláš Antonín Číla na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Antonín Mikuláš Číla
- Antonín Číla v databázi čs. legionářů z 1. světové války (VHA)
- Generál Antonín Mikuláš Číla, starodružiník
- Antonín Mikuláš Číla & carský ruský zlatý poklad
- Mikuláš Antonín Číla v informačním systému abART
- Válka.cz, Antonín Číla