František Krejčí (architekt)
František A. Krejčí (14. května 1908 Brno – 12. prosince 1981 Praha) byl český architekt.
František Krejčí | |
---|---|
![]() F. A. Krejčí (kolem roku 1960) | |
Narození | 14. května 1908 Brno |
Úmrtí | 12. prosince 1981 (ve věku 73 let) Praha |
Povolání | architekt, urbanista a památkář |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Životopis
František A. Krejčí patřil k brněnské meziválečné architektonické avantgardě, ovlivněné funkcionalismem a dalšími moderními uměleckými směry. Architekturou a urbanismem se vždy zabýval v širších souvislostech výtvarného umění, životního stylu a prostředí. Věnoval se také teorii architektury a estetice, výstavnictví, designu, malbě, scénografii.[1][2]
![](../I/Detail_pr%C5%AF%C4%8Del%C3%AD_%C5%99adov%C3%A9ho_domu_v_Brn%C4%9B-%C5%98e%C4%8Dkovic%C3%ADch_(Sibi%C5%99sk%C3%A1_49-53b)%252C_1938.jpg.webp)
Většinu svého života žil a působil v Brně. Tam absolvoval školní léta, nejprve na 1. české státní reálce (Antonínská 3), od roku 1923 na Vyšší odborné škole stavitelské. Po vysokoškolském studiu se stal jedním z prvních absolventů oboru architektury na České vysoké škole technické v Brně, až do 70. let se přátelil se svým profesorem Jiřím Krohou.[3] V roce 1937 navštívil Světovou výstavu v Paříži, která jeho tvorbu významně ovlivnila. V období 1935–1940 realizoval v Brně řadu svých projektů ve stylu "bílého funkcionalismu", především menší činžovní domy, které jsou s odstupem let oceňovány jako trvalá součást brněnské meziválečné architektonické moderny.[4] Pro jeho tvorbu bylo typické důsledné promýšlení estetického účinku exteriérů a detailní propracování funkčních vazeb interiérů. V kontextu novodobého chápání urbanismu prosazoval ideu, že architekt nejen vytváří životní prostředí člověka, ale je také "architektem lidských duší".
![](../I/Rodinn%C3%BD_d%C5%AFm_a_2_n%C3%A1jemn%C3%A9_domy_v_Brn%C4%9B-%C5%BDabov%C5%99esk%C3%A1ch_(Vr%C3%A1zova_11-15)%252C_1939.jpg.webp)
V letech 1937–1949 zpracoval F.A. Krejčí směrné územní a regulační plány 78 měst a obcí (mj. Brtnice u Jihlavy, Kroměříž, Slavonice, Mutěnice, Střílky aj.). Po osvobození republiky v květnu 1945 působil v Národním výboru města Brna de facto jako "hlavní architekt", likvidoval válečné rány města a barákové kolonie, řešil sociální bydlení nejchudších vrstev. V roce 1946 začal projektovat úpravy Mariánského údolí (terasy hlediště, později vládní pavilon) v Brně-Líšni pro Mírové slavnosti 220-240 tisíc účastníků. V roce 1948 spoluzakládal brněnský Stavoprojekt. V oboru výstavnictví realizoval v Brně řadu svých návrhů slavnostních úprav sálů pro výstavy, konference a oslavy na Výstavišti, Stadionu, v Domě umění i otevřených prostranstvích města. Byl autorem radnice a kulturního domu v Břeclavi (1949). Postihly ho represe ve spojitosti s procesem s O. Šlingem (proces se Slánským, 1952). V 50. letech pracoval pro Slovenský pamiatkový ústav v Bratislavě a pro Český fond výtvarného umění Praha, poté se vrátil do Brna k práci na rozsáhlejších projektech (hotely, nádraží ve Žďáru nad Sázavou aj.) v podniku Pozemní stavby Brno. Po roce 1968 přijal nabídku k práci v Útvaru hlavního architekta města Prahy (ÚHA), kde se věnoval družstevní výstavbě rodinných domů a urbanismu nových pražských čtvrtí[5]. Na přelomu 70. a 80. let pracoval pro ÚHA jako kustod výstavního pavilonu nové pražské výstavby v Praze na Pankráci. V roce 1980 obdržel Cenu Svazu architektů ČSSR za teoretickou práci "Zůstane architektura uměním?"[6].
![](../I/4_n%C3%A1jemn%C3%A9_%C5%99adov%C3%A9_domy_v_Brn%C4%9B-%C4%8Cern%C3%BDch_pol%C3%ADch_(Provazn%C3%ADkova_37-43)%252C_1939.jpg.webp)
Frant. A. Krejčí publikoval desítky článků, přednášel v tuzemsku i zahraničí. Přátelil se s řadou brněnských výtvarníků, literátů, herců a hudebníků, např. s Františkem Foltýnem, Bohumírem Matalem, Františkem Šenkem, Zdeňkem Kriebelem, Milošem Nedbalem, Jarmilou Kurandovou, Ludvíkem Kunderou, Vlastou Fialovou aj.[7] Od roku 1981 je zastoupen ve sbírkách Muzea města Brna, jeho díla jsou vystavena v expozici brněnské moderní architektury na Špilberku[8][9] a publikována v Brněnském architektonickém manuálu[10].
Reference
- [Tomanův slovník čs. výtvarných umělců (pův. vydání 1936–1950)]
- [Nový slovník čs. výtvarných umělců (ed. Toman P.H.), I. díl A – K, vyd. Výtvarné centrum Chagall, Ostrava 1993, ISBN 80-900648-4-1]
- [Generace 1901–1910 (první absolventi České školy architektury v Brně 1925–1940), vyd. Spolek Obecní dům Brno, prosinec 2001 (eds. P. Pelčák, I. Wahla), obr. ss. 80-85, 103–104]
- online
- [Seznam realizovaných děl a další informace jsou dostupné na archiweb.cz a Encyklopedii dějin Brna] online online
- KREJČÍ, František A. Zůstane architektura uměním?. Architektura ČSR. 1981, roč. XL, čís. 9, s. 421–423.
- [Výtvarná kultura v Brně 1918–1938 (katalog výstavy v Brně v Pražákově paláci, listopad 1993 – únor 1994), vyd. Moravská galerie v Brně, 1993 (ed. J. Sedlářová), ISBN 80-7027-025-X]
- [O nové Brno I., II.: brněnská architektura 1919–1939 (katalog stálé expozice v Brně na Špilberku), vyd. Muzeum města Brna, 2000 (eds. L. Kudělková, Z. Kudělka, J. Chatrný), ISBN 80-901969-6-9, obr. s. 299 (II.)]
- František Krejčí na stránkách Encyklopedie dějin města Brna
- Brněnský architektonický manuál
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu František Krejčí na Wikimedia Commons
- http://www.archiweb.cz/architects.php?action=show&type=arch&id=2768
- http://www.bam.brno.cz/architekt/61-frantisek-a-krejci
- http://abart-full.artarchiv.cz/osoby.php?Fvazba=heslo&IDosoby=40083
- http://encyklopedie.brna.cz/home-mmb/?acc=profil_osobnosti&load=12502