Otokar Mokrý
Otokar Mokrý, uváděn též jako Otakar, (25. května 1854 České Budějovice [1] – 1. ledna 1899 Vodňany[2]), byl český básník, žurnalista a překladatel z francouzštiny a polštiny.
Otokar Mokrý | |
---|---|
![]() | |
Narození | 25. května 1854 České Budějovice ![]() |
Úmrtí | 1. ledna 1899 (ve věku 44 let) Vodňany ![]() |
Příčina úmrtí | cirhóza jater |
Pseudonym | Otakar Halina |
Povolání | překladatel, spisovatel, novinář, básník a politik |
Národnost | Češi |
Alma mater | Právnická fakulta Univerzity Karlovy |
Rodiče | Antonín Mokrý |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Otokar_Mokr%C3%BD%252C_rodinn%C3%A1_hrobka_v_parku_Jana_Pavla_II.%252C_Vod%C5%88any.jpg.webp)
![](../I/Pomn%C3%ADk_Otokara_Mokr%C3%A9ho.jpg.webp)
Narodil se v domě U Zlatého slunce na náměstí Přemysla Otakara II. v Českých Budějovicích.[3] Byl synovcem Msgre. ThDr. Vojtěcha Mokrého, profesora teologie na biskupském semináři, probošta katedrální kapituly, generálního vikáře a spolupracovníka J. V. Jirsíka.[4] Vyrůstal ve Vodňanech. Po maturitě na německém piaristickém gymnáziu v Českých Budějovicích studoval práva v Praze. Zde se stal členem Umělecké besedy. Publikovat začal v první polovině sedmdesátých let devatenáctého století. V roce 1872 (ještě pod pseudonymem Otakar Halina) přispěl do almanachu jihočeské mládeže Anemónky. Další poezii pak zveřejňoval v časopisech Lumír, Světozor nebo Květy. Psal pro Národní listy, byl redaktorem Laciné knihovny národní a ilustrovaného časopisu Domácí krb. V roce 1878 se oženil s Marií Vančurovou. Po smrti otce Antonína v roce 1883 se ujal jeho notářské kanceláře ve Vodňanech.[5] Zároveň se věnoval vlastní literární práci. Během života se úzce stýkal se spisovateli Františkem Heritesem, Josefem Holečkem a Juliem Zeyerem.[6] Zemřel předčasně na cirhózu jater.
Památky
Byl pohřben do rodinné hrobky na hřbitově při kostele sv. Jana Křtitele ve Vodňanech, po zrušení hřbitova hrobka zůstala zachována v nynějším parku Jana Pavla II. V roce 1905 mu ve Vodňanech byla odhalena pamětní deska na domě, ve kterém měl notářskou kancelář. V roce 1919 mu byl zřízen pomník v městských sadech v Českých Budějovicích. Autorem pískovcové stély je sochař František Bílek.[6]
Dílo
Poezie
- Jihočeské melodie (1880)
- Básně (1883)
- Na Dívčím kameni (1885)
- Dumy a legendy (1888)
- Jasem a šerem (1893)
Próza
- Povídky a arabesky (1884)
- Povídky a drobné kresby (1886)
Překlady
- Básně Jul Słowackého (2 svazky, 1876 a 1880)
- Paul de Musset: Zuby Turcovy
Odkazy
Reference
- Matriční záznam o narození a křtu
- Matriční záznam o úmrtí a pohřbu
- hotel Slunce | ENCYKLOPEDIE ČESKÝCH BUDĚJOVIC. encyklopedie.c-budejovice.cz [online]. [cit. 2019-01-17]. Dostupné online.
- KOTOUS, Jan. Otakar Mokrý, notář a básník [online]. Notářská komora České republiky, 2015-02-24 [cit. 2016-12-27]. Dostupné online.
- S.R.O. HTTP://WWW.PRAGUEBEST.CZ, PragueBest; NKČR. Otakar Mokrý, notář a básník. www.nkcr.cz [online]. [cit. 2020-06-14]. Dostupné online. (česky)
- Městské muzeum a galerie Vodňany. Městské muzeum a galerie Vodňany [online]. [cit. 2020-06-14]. Dostupné online. (česky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Otokar Mokrý na Wikimedia Commons
Autor Otokar Mokrý ve Wikizdrojích
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Otokar Mokrý
- Otokar Mokrý v Databázi knih
- Životopis Otokara Mokrého v časopisu Ad Notam
- https://web.archive.org/web/20070223121826/http://encyklopedie.seznam.cz/heslo/301541-mokry