Otakar Husák
Otakar Husák (23. dubna 1885 Nymburk[2] – 12. června 1964 Praha) byl československý generál, legionář a ministr obrany v letech 1920–1921.
Ing. Otakar Husák | |
---|---|
![]() | |
3. ministr národní obrany Československa | |
Ve funkci: 15. září 1920 – 26. září 1921 | |
Prezident | Tomáš Garrigue Masaryk |
Předseda vlády | Jan Černý |
Předchůdce | Ivan Markovič |
Nástupce | František Udržal |
Narození | 23. dubna 1885 Nymburk ![]() |
Úmrtí | 12. června 1964 (ve věku 79 let) Praha ![]() |
Alma mater | ČVUT |
Ocenění | Pamětní medaile svazu českoskoslovenského důstojnictva (1946) Válečný kříž medaile sv. Jiří Pamětní medaile 21. střeleckého pluku terronského Řád čestné legie … více na Wikidatech |
Commons | Otakar Husák |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Otakar.Husak.(1885-1964).Ruska.Fronta.gif)
Život
Vystudoval reálné gymnázium v Karlíně. Po maturitě pokračoval v letech 1904–1909 ve studiu chemie na ČVUT. Studium zakončil ziskem titulu inženýr. Po studiu odešel do Ruska, kde se stal v roce 1914 ředitelem soukromé chemické továrny ve Varšavě. Po vypuknutí první světové války vstoupil do České družiny, kde se stal velitelem čety. Od ledna 1916 velel rotě Československého střeleckého pluku a od jara 1917 praporu 1. střeleckého pluku. Před bitvou u Zborova byl těžce raněn. Po vyléčení byl velitelem prvního lodního transportu legionářů severní cestou z Archangelska (odjezd 15. října 1917) [3] do Francie, kde se jako velitel praporu zúčastnil bitvy u Terronu. V prosinci 1918 se spolu s T. G. Masarykem vrátil do vlasti, kde působil jako přednosta vojenské kanceláře prezidenta republiky.[4][5]
Dne 15. září 1920 byl jmenován jako nestraník ministrem národní obrany v tzv. první vládě Jana Černého.[6] Po demisi vlády 26. září 1921 odešel na vlastní žádost do zálohy. Když stát ve 20. letech založil továrnu na výbušniny Explosia v Semtíně, stal se Husák jejím prvním ředitelem.[7]
Brzy po okupaci Československa v březnu 1939 byl Otakar Husák zatčen a až do roku 1945 vězněn v koncentračních táborech Dachau a Buchenwald. Po skončení druhé světové války byl v červnu 1945 jmenován ředitelem Synthesie Semtín. V této pozici působil až do března 1948, kdy byl penzionován. V roce 1950 byl znovu zatčen a vězněn do roku 1956 na Pankráci a na Mírově. Po propuštění z vězení musel i přes vysoký věk pracovat, aby získal nárok na důchod. Do důchodu tak odešel teprve v 75 letech v roce 1960. Zemřel v Praze 12. června 1964. V roce 1968 byl rehabilitován. Teprve po roce 1989 ale mohl být in memoriam vyznamenán Řádem Milana Rastislava Štefánika II. třídy (1992). Město Nymburk mu v roce 1998 udělilo čestné občanství.[8]
Vyznamenání
![]() |
Válečný kříž (Francie) |
![]() |
Československý válečný kříž 1914–1918 |
![]() |
Československá revoluční medaile |
![]() |
Československá medaile Vítězství |
![]() |
Řád Milana Rastislava Štefánika , II. třídy |
![]() |
Řád čestné legie, III. třídy – komandér |
![]() |
Řád čestné legie, IV. třídy – důstojník |
![]() |
Řád čestné legie, V. třídy – kavalír |
Reference
- Vaněk, Otakar, ed., Holeček, Vojtěch, ed. a Medek, Rudolf, ed. Za svobodu: obrázková kronika československého revolučního hnutí na Rusi 1914-1920. [Kniha 1]. Praha: nákladem vlastním, 1928. 2 svazky (867 stran, 6 nečíslovaných listů obrazových příloh) - ilustrace, portréty, faksimile ; 29 cm. (Z technických důvodů vydáno ve dvou svazcích: díl I. Česká družina 1914-1916. 224 stran; část II. Československá brigáda 1916-1917. strana 227-867). Foto ze strany 54.
- Matriční záznam o narození a křtu farnosti Nymburk
- Vratislav Preclík: Od Zborova k samostatnému státu (Pořad na "Mikulášském" gymnáziu v Plzni 15. října 2008, uváděla předsedkyně Klubu TGM paní dr. Věra Míková), in ČAS., časopis Masarykova demokratického hnutí, číslo 84, str.28-34, ročník XVI., prosinec 2008, registrace Ministerstva kultury ČR,č.7435, Registrace ISSN 1210-1648
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A-J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. ISBN 80-7185-246-5. S. 538.
- http://www.vlada.cz/cz/clenove-vlady/historie-minulych-vlad/prehled-vlad-cr/1918-1938-csr/jan-cerny-1/ing--otakar-husak-38256/
- KÁRNÍK, Zdeněk. České země v éře První republiky (1918-1938). Díl první, Vznik, budování a zlatá léta republiky (1918-1929). Praha: Libri, 2000. 571 s. ISBN 80-7277-027-6. S. 138, 164.
- KÁRNÍK, Zdeněk. České země v éře První republiky (1918-1938). Díl třetí. O přežití a o život (1936-1938). Praha: Libri, 2003. 803 s. ISBN 80-7277-119-1. S. 127–128.
- http://www.rozhlas.cz/brno/upozornujeme/_zprava/723730
Literatura
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A-J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. ISBN 80-7185-246-5. S. 538.
- Preclík Vratislav: Zborov a T.G. Masaryk, in ČAS, časopis Masarykova demokratického hnutí, číslo 53, s. 9-11, ročník XI., červenec 2003, ISSN 1210-1648.
- Preclík Vratislav: T.G. Masaryk a jeho legionáři, in ČAS, časopis Masarykova demokratického hnutí, číslo 97, s. 4-8, ročník XX., leden-březen 2012, ISSN 1210-1648.
- Preclík Vratislav: T.G. Masaryk - vznik Československa a jeho legionáři, in ČAS., časopis Masarykova demokratického hnutí, číslo 104, str.4-11, ročník XXI., září-prosinec 2013, registrace Ministerstva kultury ČR,č.7435, Registrace ISSN 1210-1648
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Otakar Husák na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Otakar Husák
- Otakar Husák na stránkách vlády ČR
- Otakar Husák na stránkách Ministerstva obrany
- Libor Vykoupil Ecce Homo-Otakar Husák