Klášter Reichenau
Klášter Augia na ostrově Reichenau na Bodamském jezeře byl založen misijním biskupem Pirminem roku 724, stal se významným říšským opatstvím a kulturním centrem v jižním Německu. Od roku 1540 byl priorátem kostnického biskupství, zrušen byl během německé sekularizace roku 1803.
Klášter Reichenau | |
---|---|
![]() Klášter Reichenau | |
Lokalita | |
Stát | ![]() |
Místo | Reichenau, ![]() |
Souřadnice | 47°41′55,46″ s. š., 9°3′43,49″ v. d. |
![]() ![]() Reichenau | |
Základní informace | |
Řád | benediktini |
Založení | 724 |
Zrušení | 1803 |
Odkazy | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Lage_Reichenau_Bodensee.png.webp)
V roce 2000 byl zapsán na seznam světového dědictví UNESCO.
Stručná historie kláštera
![](../I/Meister_der_Reichenauer_Schule_002.jpg.webp)
Počátky kláštera v oblasti Alamanie jsou spojeny s postavou misijního biskupa Pirmina pravděpodobně irského původu. Zakládací listinu kláštera z 24. dubna 724 rekonstruoval K. Brandi. V karolinské době nastala "zlatá doba" Reichenau, která začala v době opata Walda († 814). Tehdy se opatství dostalo pod ochranu franských panovníků a stalo se zakladatelem klášterní školy učenců. Opat Hatto I. (806–823) dal postavit chrám zasvěcený Panně Marii v dnešním Mittelzellu. Z 9. století pochází Kniha reichenauského bratstva a klášterní plán ze St. Gallen. Tehdy také reichenauský opat a mohučský biskup Hatto III. (888–913) založil kostel svatého Jiří v dnešním Oberzellu. Slavným opatem této doby je také Walafrid Strabo (842-849).
Druhá doba rozkvětu nastala v době ottonské (10.–11. století), kdy byl klášter vybaven četnými privilegii (imunity, osvobození od cla, svobodná volba atd.) Tato doba je reprezentována opaty Witigowem (985–997), Immo (1006–1008) a Berno (1008–1048), kteří začlenili klášter do reformního hutí Gorze. V této době v klášteře působilo významné skriptorium a malířská dílna, do této doby spadají i nástěnné malby v kostele sv. Jiří v Oberzellu. V klášteře působil spisovatel a skladatel Heřman z Reichenau a jeho žák Bertold z Reichenau.
Doba bojů o investituru v 11. a 12. století znamenala úpadek klášterního života, který vrcholil na počátku 15. století. Za druhého zakladatele kláštera je považován opat Friedrich von Wartenberg-Wildenstein (1427-1453). Klášter byl bulou papeže Julia II. inkorporován ke kostnickému biskupství a od roku 1540 se stal priorátem.
V roce 1803 bylo kostnické biskupství sekularizováno a klášter zanikl.
V současné době působí na ostrově malá komunita mnichů z beuronského kláštera, kteří tvoří komunitu Cella St. Benedikt.[1]
Seznam opatů
- Pirmin (zakladatel a opat) (724–727)
- Heddo (727–734)
- Keba (734–736)
- Arnefrid (biskup kostnický)
- Sidonius (biskup kostnický)
- Johannes (biskup kostnický, opat St. Gallen) (760–782)
- Petrus (782–786)
- Waldo (786–806)
- Haito (biskup bazilejský), (806–823)
- Erlebald (823–838)
- Ruadhelm (838?–842)
- Walafrid Strabo (838, 842–849)
- Folkwin (849–858)
- Walter (858–864)
- Hatto II. (864–871)
- Ruodho (871–888)
- Hatto III. (jako arcibiskup mohučský Hatto I., opat Ellwangen, Lorsch, Weißenburg) (888–913)
- Hugo (913)
- Thieting (913–916)
- Heribrecht (916–926)
- Liuthard (926–934)
- Alawich I. (934–958)
- Ekkehard I. (958–972)
- Ruodmann (972–985)
- Witigowo (985–997)
- Alawich II. (997–1000)
- Werinher (1000–1006)
- Immo (1006–1008)
- Berno (1008–1048)
- Ulrich I. (1048–1069)
- Meginwart (1069–1070)
- Ruopert (1071)
- Ekkehard II. von Nellenburg (1071–1088)
- Ulrich II. von Dapfen (1088–1123)
- Rudolf von Böttstein (1123–1131)
- Ludwig von Pfullendorf (1131–1135)
- Ulrich III. von Zollern (1135–1136)
- Otto von Böttstein (1136–1139)
- Frideloh von Heidegg (1139–1159)
- Ulrich IV. von Heidegg (1159–1169)
- Diethelm von Krenkingen (1169–1206)
- Hermann von Spaichingen (1206)
- Heinrich von Karpfen (1206–1234)
- Konrad von Zimmern (1234–1253?)
- Burkhard von Hewen (1253?–1259)
- Berchtold von Falkenstein (koadjutor, opat St. Gallen) (1258–1259)
- Albrecht von Ramstein (1260–1294)
- Markward von Veringen (1294–1296)
- Heinrich von Klingenberg (biskup kostnický) (1296–1306)
- Diethbelm von Kastel (opat Petershausen) (1306–1343)
- Eberhard von Brandis (1343–1379)
- Heinrich von Stöffeln (1379–1383)
- Mangold von Brandis (1383–1385)
- Werner von Rosenegg (1385–1402)
- Friedrich von Zollern (1402–1427)
- Heinrich von Hornberg (opat St. Peter) (1427)
- Friedrich von Wartenberg (1427–1453)
- Johann von Hundweil (1454–1464)
- Johann Pfuser v. Nordstetten (1464–1492)
- Martin von Weißenburg (1492–1508)
- Markus von Knöringen (1508–1516)
- Georg Fischer (opat Zwiefalten) (1516–1519)
- Gallus Kalb (1519)
- Markus von Knöringen (podruhé) (1523–1540)
- Johann Truchseß von Waldburg-Zeil (1628–1644)
Klášterní patroni
- Panna Maria
- apoštolové Petr a Pavel
- evangelista Marek (po roce 749, kdy byly do kláštera dopraveny jeho relikvie
Osobnosti
- svatý Pirmin, misijní biskup a zakladatel kláštera
- Heřman z Reichenau (1013–1054) skladatel církevní hudby
- Walafrid Strabo
Památky
Románské kostely
![](../I/Insel_Reichenau_-_Stiftskirche_St_Georg_in_Oberzell_(10490933155).jpg.webp)
Hlavními památkami jsou tři románské kostely (9.–11. st.):
- Kostel svatého Jiří (St. Georg), Oberzell je proslaven svými ottonskými nástěnnými malbami z 10. století
- Chrám Panny Marie, Mittelzell dřívější konventní kostel, dnes farní. Nejstarší část byla posvěcena r. 816, hlavní loď je tojlodní, v kostele se nacházejí ostatky sv. Marka a pokladnice.
- Kostel svatých Petra a Pavla, Niederzell založený roku 799 alamanským biskupem Eginem z Verony
Odkazy
Reference
Literatura
- Arno Borst: Mönche am Bodensee 610-1525 (= Bodensee-Bibliothek, Bd. 5). Sigmaringen, 1978
- Helmut Maurer (Hrsg.): Die Abtei Reichenau. Neue Beiträge zur Geschichte und Kultur des Inselklosters (= Bodensee-Bibliothek, Bd. 20). Sigmaringen, 1974
- Reichenau, bearb. v. Franz Quarthal u.a., in: Die Benediktinerklöster in Baden-Württemberg, bearb. v. Franz Quarthal (= Germania Beneditctina, Bd. 5), Ottobeuren 1976, S. 503-548
- Walter Berschin (Hrsg.): Reichenauer Texte und Bilder
- Nr. 1: Walter Berschin, Theodor Klüppel: Die Reichenauer Heiligblut-Reliquie. 2., erw. Aufl., Stuttgart, 1999
- Nr. 2: Walter Berschin, Theodor Klüppel: Die Legende vom Reichenauer Kana-Krug. Die Lebensbeschreibung des Griechen Symeon. Sigmaringen, 1992
- Nr. 3: Walter Berschin, Johannes Staub (Hrsg.): Die Taten des Abtes Witigowo (985-997). Eine zeitgenössische Biographie des Purchart von der Reichenau. Sigmaringen, 1992
- Nr. 4: Walter Berschin, Theodor Klüppel: Der Evangelist Markus auf der Reichenau. Sigmaringen, 1994
- Nr. 5: Harald Drös: Das Wappenbuch des Gallus Öhem. Sigmaringen, 1994
- Nr. 6: Bernd Konrad, Gertrud Weimar: Heilige am Bodensee. Der spätgotische Flügelaltar im Reichenauer Münster (1498). Sigmaringen, 1997
- Nr. 7: Walahfrid Strabo, Zwei Legenden (Blathmac, der Märtyrer von Iona (HY), Mammes, der christliche Orpheus), hrsg. v. Mechthild Pörnbacher, Sigmaringen, 1997
- Nr. 8: Walter Berschin, Alfons Zettler: Egino von Verona. Der Gründer von Reichenau-Niederzell (799). Sigmaringen, 1999
- Nr. 9: Richard Antoni: Leben und Taten des Bischofs Pirmin. Eine karolingische Vita. 2., erw. Aufl., Heidelberg, 2005. ISBN 978-3-930978-82-3
- Nr. 10: Bernd Konrad, Gertrud und Peter Weimar: Die Renaissancefresken im spätgotischen Chor des Reichenauer Münsters. Stuttgart, 2002
- Nr. 11: Walter Berschin, Martin Hellmann: Hermann der Lahme. Gelehrter und Dichter (1013-1054). 2., erw. Aufl., Heidelberg 2005. ISBN 978-3-930978-81-6
- Nr. 12: Heito und Walahfrid Strabo: Visio Wettini. 2., erw. Aufl., Heidelberg, 2004. ISBN 978-3-930978-68-7
- Nr. 13: Walahfrid Strabo: De cultura hortorum (Hortulus). Das Gedicht vom Gartenbau. Heidelberg, 2007. ISBN 978-3-930978-95-3
- Nr. 14: Hermann der Lahme: Opusculum Herimanni (De octo vitiis principalibus). Eine Vers- und Lebensschule. Heidelberg, 2007. ISBN 978-3-930978-96-0
- Monika Spicker-Beck, Theo Keller: Klosterinsel Reichenau. Kultur und Erbe, Stuttgart, 2001
- Alfons Zettler: Die frühen Klosterbauten der Reichenau. Ausgrabungen - Schriftquellen - St. Galler Klosterplan (= Archäologie und Geschichte, Bd. 3). Sigmaringen, 1988
- Wolfgang Erdmann: Die Reichenau im Bodensee. Geschichte und Kunst. 11., von Bernd Konrad durchgesehene und um ein Kapitel zum spätgotischen Chor erweiterte Aufl. Königstein i. Ts. 2004 (= Die Blauen Bücher). ISBN 3-7845-1222-4
- Carla Th. Mueller u. Werner Hiller-König: Die Schatzkammer im Reichenauer Münster. Mit Beitr. v. Gudrun Bühl, Agnes Krippendorf, Diane Lenz u. Birgit Schneider. Königstein i. Ts. 2003 (= Die Blauen Bücher). ISBN 3-7845-3190-3
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Klášter Reichenau na Wikimedia Commons
Galerie Klášter Reichenau na Wikimedia Commons
- Weitere Reichenau: Infos & Bilder zur Klosterinsel
- Reichenau-Klöster in Landeskunde online
- Reichenau-Schaetze der Welt