František Josef z Ditrichštejna
František Josef z Ditrichštejna, celým jménem František Serafinský Josef Karel Jan Nepomucký Quirin Dietrichstein (28. dubna 1767, Vídeň – 8. července 1854, tamtéž) byl šlechtic z českomoravské větve rodu Ditrichštejnů, který dosáhl hodnosti generálmajora. Byl vlastníkem panství Mikulov a dalších statků na Moravě a v Čechách (Libochovice, Lipník nad Bečvou, Nové Město nad Metují, Dolní Kounice, Budyně nad Ohří, Vlachovo Březí).
František Josef z Ditrichštejna | |
---|---|
![]() František Josef z Ditrichštejna, 1836 | |
8. kníže z Ditrichštejna | |
Ve funkci: 25. květen 1808 – 8. červenec 1854 | |
Předchůdce | Jan Karel z Ditrichštejna |
Nástupce | Josef z Ditrichštejna |
Narození | 28. dubna 1767 Vídeň ![]() |
Úmrtí | 8. července 1854 (ve věku 87 let) Vídeň ![]() |
Místo pohřbení | hřbitov svatého Marka |
Choť | Alexandra Andrejevna z Ditrichštejna |
Rodiče | Karel Jan z Ditrichštejna a Marie Kristina z Ditrichštejna |
Děti | Josef František z Ditrichštejna Sigismund Thalberg |
Příbuzní | Mořic Josef Jan z Ditrichštejna a Tereza z Ditrichštejna (sourozenci) Klotilda z Ditrichštejna, Terezie z Ditrichštejna-Proskova-Leslie, Gabriela z Ditrichštejna-Proskova-Leslie[1] a Alexandrina z Ditrichštejna[2] (vnoučata) |
Profese | politik, diplomat a důstojník |
Ocenění | čestný občan Vídně (1850) rytíř Vojenského řádu Marie Terezie Řád zlatého rouna |
Commons | Franz Joseph von Dietrichstein |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Životopis
![](../I/Franz_Joseph_Dietrichstein_(Mikulov).jpg.webp)
Narodil se jako třetí z osmi dětí Jana Karla z Ditrichštejna a Marie Kristiny, rozené z Thun-Hohensteina.
Poté, co dokončil studia, věnoval se František Josef nejprve vojenské kariéře. V září 1789 již byl majorem a byl jmenován pobočníkem těšínského vévody Alberta Kazimíra. Za svůj výkon při útoku na pevnost Valenciennes 25. července 1793 byl odměněn rytířským křížem Řádu Marie Terezie. O tři roky později získal hodnost generálmajora.
V červenci 1797 se František Josef v Pavlovsku u Petrohradu oženil s hraběnkou Alexandrinou Šuvalovovou (1775–1845), s níž měl syna Josefa (1798–1858), manželství však trvalo jen krátce.
Kolem přelomu století pobýval František Josef v Anglii, která se pro něj stala vzorem moderního státoprávního uspořádání.[3]
Roku 1809 povolal císař František II. knížete zpět, aby jej obsadil do funkce vrchního hofmistra arcivévody Františka d'Este a dvorského komisaře v Haliči.[3]
Na přelomu 18. a 19. stol. válečné události poškodily jihomoravská ditrichštejnská panství. Roku 1818 proto František Josef prodal panství Židlochovice a Hrušovany.
František Josef byl složitou osobností a některé jeho skutky byly považovány za skandální. Nedůvěru císaře a konzervativců mu vynesly opakované posměšky vůči kancléři Metternichovi, ale i pokus znovu založit na protest proti jeho represivnímu režimu ve Vídni zednářskou lóži. Nemalý rozruch vzbudil také tím, že odmítl převzetí Řádu zlatého rouna.[3]
Klavírní virtuos Sigismund Thalberg pravděpodobně byl jeho nemanželským synem.
František Josef z Ditrichštejna zemřel ve věku 87 let ve Vídni, kde byl také pohřben.[4]
Reference
- Leo van de Pas: Genealogics.org. 2003.
- Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- František Josef – 7. kníže Dietrichstein-Nikolsburg, hrabě Proskau-Leslie [online]. Regionální muzeum Mikulov [cit. 2014-05-12]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-06-26.
- Rodokmen Ditrichštejnů dostupné online
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu František Josef z Ditrichštejna na Wikimedia Commons