Charles de Gaulle (R91)
Charles de Gaulle (R91) je francouzská letadlová loď s jaderným pohonem. Je jedinou lodí své třídy. Ve francouzském loďstvu slouží od roku 2001 a je jeho vlajkovou lodí. Byla pojmenována na počest francouzského prezidenta Charlese de Gaulla. Po vyřazení letadlové lodi Foch v roce 2000 zůstává prozatím jedinou francouzskou letadlovou lodí. Je první francouzskou hladinovou lodí s jaderným pohonem a jedinou letadlovou lodí s jaderným pohonem postavenou mimo území USA.
![]() | |
Základní údaje | ![]() |
---|---|
Typ: | letadlová loď |
Číslo trupu: | R-91 |
Uživatelé: | ![]() |
Objednána: | 3. února 1986 |
Zahájení stavby: | 14. dubna 1989 |
Spuštěna na vodu: | 7. května 1994 |
Uvedena do služby: | 18. května 2001 |
Osud: | aktivní (2021) |
Cena: | 3 000 000 000 € |
Takticko-technická data | |
Výtlak: | 38 000 t |
Délka: | 261,5 m |
Šířka: | 31,5 m (vodoryska) 64,4 m (max.) |
Ponor: | 9,43 m |
Pohon: | 2 jaderné reaktory (2×150 MW) 2 parní turbíny (2×60 MW) 4 turbogenerátory 2×4 MW) |
Rychlost: | 27 uzlů (50 km/h) |
Posádka: | 1 950 důstojníků, pilotů a mužů |
Výzbroj: | 4× raketometSylver 32× Aster 15 (4×8) 2× raketomet Sadral 12× Mistral (2×6) 8× 20mm Giat 20F2 |
Elektronika: | Thomson-CSF DRBJ 11 B Thomson DRBV 26D Jupiter Thomson-CSF DRBV 15D Sea Tiger Mk 2 2 Racal 1229 Thomson-CSF Arabel výstražný protitorpédový systém SLAT |
Letadla: | 30-40: Dassault Rafale Grumman E-2 Hawkeye NHIndustries NH90 Eurocopter AS565 Panther Eurocopter AS365 Dauphin |
Ve službě měla Charles de Gaulle doplnit ještě druhá francouzská letadlová loď, tentokrát s konvenčním pohonem, označovaná jako Porte-Avions 2 či PA2. Původně byla vyvíjena společně s Velkou Británií, prezident Nicolas Sarkozy však v roce 2008 spolupráci ukončil. Později byl projekt zrušen.
Stavba
![](../I/FS_Charles_De_Gaulle's_Rafales%252C_Super-Etendards_and_Hawkeye.jpg.webp)
![](../I/FS_CDG_aster.jpg.webp)
Loď byla postavena francouzskou loděnicí DCN v Brestu. Stavba lodi byla zahájena v roce 1989. V květnu 1994 byl trup spuštěn na vodu a v roce 2000 letadlová loď zahájila zkoušky. Do operační služby byla zařazena v dubnu 2001.
Konstrukce
Charles De Gaulle je vybaven úhlovou letovou palubou. Na pravoboku je mohutný velitelský ostrov. Na přídi se nachází americký katapult typu C13.
K obraně proti nepřátelským letounům a protilodní střelám slouží systém SAAM vyvinutý konsorciem Eurosam. Systém využívá protiletadlových řízených střel Aster 15 s dosahem 30 km. Ty jsou odpalovány ze čtyř osminásobných vertikálních vypouštěcích sil Sylver A43. Na palubě jsou rovněž dvě šestinásobná odpalovací zařízení Sadral, využívající řízených střel Mistral s dosahem 4 km. Hlavňovou výzbroj tvoří osm 20mm kanónů Giat 20F2.
Letadlová loď Charles De Gaulle může nést až 40 palubních letounů a vrtulníků. Útočné stroje typu Dassault Super Étendard jsou v současnosti vyřazovány. Hlavní údernou silou lodi tak jsou moderní stíhací a útočné letouny Dassault Rafale M.[3] Letouny včasné výstrahy jsou amerického typu Grumman E-2 Hawkeye. Letecký park doplňují vrtulníky typu Eurocopter AS565 Panther či NHIndustries NH90.
![](../I/CdG-photo116.jpg.webp)
Pohonný systém tvoří dva tlakovodní reaktory K15, dvě parní turbíny a čtyři turbogenerátory. Nejvyšší rychlost je 27 uzlů.
Služba
![](../I/USS_Enterprise_FS_Charles_de_Gaulle.jpg.webp)
V prosinci 2001 se Charles De Gaulle přesunul do oblasti Perského zálivu, kde se zapojil do operace Trvalá svoboda. Zpět do Toulonu se vrátil v červenci 2002. Při tomto nasazení byly operačně použity palubní letouny Super Étendard a Hawkeye.
Od září 2007 do prosince 2008 loď prošla generální opravou, včetně výměny jaderného paliva a instalace nového velícího a kontrolního systému SYTEX. Lodě také získala schopnost provozovat letouny verze Rafale F3 s řadou nové podvěšené výzbroje.
Dne 24. září 2009 prováděl Charles de Gaulle kalibraci katapultů. Při návratu na loď se v 8:09 srazily dva Rafale M (M-22 a M-25 od 17F) a zřítily se do Středozemního moře asi 30 kilometrů od Perpignan. Pilot Yann Beaufils byl zachráněn, ale jeho kolega Françoise Dufolt zůstal v kokpitu svého stroje a zahynul. Jeho tělo bylo nalezeno po šesti dnech v hloubce 700 metrů.[4]
V únoru 2015 byl Charles de Gaulle vyslán do Perského zálivu, aby se tam zapojil do operací proti Islámskému státu.[5] Po teroristických útocích v Paříži loď vyplula do východního Středomoří k provedení dalších leteckých úderů proti IS,[6] tato operace byla plánována a připravena již předtím než k těmto útokům došlo (původně však měla loď operovat v Perském zálivu).[7] Z paluby Charles de Gaulle operovalo dosud největší letecké křídlo (18× Rafale M, 8× Super Étendard, 2× E-2C Hawkeye a 3–5 vrtulníků). Jednalo se také o poslední bojové nasazení útočných letounů Super Étendard. Operační skupinu okolo letadlové lodě tvořily fregaty Chevalier Paul a La Motte-Picquet, zásobovací tanker Marne a ponorka třídy Rubis. Svaz podporovaly belgická fregata Leopold I, australská fregata HMAS Melbourne a britská fregata HMS St Albans.[8]
Dne 6. července 2016 byl na palubě Charles de Gaulle poprvé testován provoz konvertoplánu Bell Boeing V-22 Osprey.[9] Testována je také kooperace plavidla s bezpilotním technologickým demonstrátorem Dassault nEUROn.[10]
Po vyřazení typu Dassault Super Étendard v červenci 2016 se palubní letecká skupina skládá z 24 letounů Rafale M, dvou E-2C a proměnlivého počtu vrtulníků NH90 Caïman, AS365 Dauphin a Alouette III, zajišťujících podporu a protiponorkovou ochranu.[11] Například během mise Arromanches 3 (poskytující podporu pozemním silám v bitvě o Mosul) na podzim 2016 to bylo po dvou strojích Dauphin a Alouette III, a jeden NH90.[12]
Od září 2016 do února 2018 by loď měla podstoupit generální opravu a modernizaci, která by měla stát 1,3 miliardy euro.[13]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku French aircraft carrier Charles de Gaulle (R91) na anglické Wikipedii.
- ATM časopis, 3/2006, Aeromedia, MK ČR 13347, ISSN 1210-2849
- Nehody vojenského letectva: září 2009. ATM. Listopad 2009, čís. 11, s. 51. Dostupné online. ISSN 1802-4823.
- VICTOR, Nancy. February's top stories: UK's £859m Type 26 GCS deal, India's $16bn navy projects [online]. Naval-technology.com, 2015-03-05 [cit. 2015-03-14]. Dostupné online. (anglicky)
- French Navy Rafale M Fighter Aircraft Conducted Their First Strikes in Iraq and Syria [online]. Navyrecognition.com, rev. 2015-11-24 [cit. 2015-11-30]. Dostupné online. (anglicky)
- LAGRONNE, Sam. Hollande: French Carrier Charles de Gaulle Leaves for Middle East on Thursday. USNI News [online]. 2015-11-16, rev. 2015-11-17 [cit. 2015-11-30]. Dostupné online. (anglicky)
- French Carrier Strike Group to Deploy to Eastern Mediterranean with Largest Airwing Ever [online]. Navyrecognition.com, rev. 2015-11-16 [cit. 2015-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- V-22 Osprey Tilt Rotor Aircraft Tested Aboard French Navy Aircraft Carrier Charles de Gaulle [online]. Navyrecognition.com, rev. 2016-07-09 [cit. 2016-07-10]. Dostupné online. (anglicky)
- nEUROn goes naval – UCAV demonstrator flight tested alongside French Navy Aircraft Carrier [online]. Navyrecognition.com, rev. 2016-07-08 [cit. 2016-07-10]. Dostupné online. (anglicky)
- GROLLEAU, Henri-Pierre. Guarding Their Interests: French Naval Air Power. AirForces Monthly. Prosinec 2016, čís. 345, s. 48–54. (anglicky)
- ROCHER, Alexis. Mission Arromanches 3 - septembre à décembre 2016 : Le Charles de Gaulle dans la bataille de Mossoul. Le Fana de l'Aviation. Únor 2017, čís. 576, s. 34. (francouzsky)
- Pourquoi le Charles-de-Gaulle sera inutilisable entre 2016 et 2018 [online]. Le Figaro.fr, 2013-12-02 [cit. 2013-12-04]. Dostupné online. (francouzsky)
Literatura
- ATM časopis, 3/2006, Aeromedia, MK ČR 13347, ISSN 1210-2849
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Charles de Gaulle na Wikimedia Commons
- (anglicky) Charles De Gaulle Nuclear-Powered Aircraft Carrier, France