Charles Louis Montesquieu
Charles Louis de Secondat, baron de La Brède et de Montesquieu (od 5. ledna 1728) (18. ledna 1689 La Brède, Francie – 10. února 1755 Paříž) [šárl lui d´sekonda e d´monteskijé], byl francouzský filosof a spisovatel, především kritik francouzského absolutismu a společnosti své doby. Proslavil se dílem O duchu zákonů (De l'esprit des lois), které položilo základy moderní politické filozofie.[1]
Charles Louis Montesquieu | |
---|---|
![]() | |
Rodné jméno | Charles-Louis de Secondat |
Narození | 18. ledna 1689 La Brède |
Úmrtí | 10. února 1755 (ve věku 66 let) Paříž |
Místo pohřbení | Kostel svatého Sulpicia |
Pseudonym | Montesquieu |
Povolání | filozof, spisovatel, romanopisec, sociolog, advokát, soudce, encyklopedista, historik, politik a právník |
Alma mater | Juillijská kolej |
Žánr | román v dopisech a esej |
Významná díla | O duchu zákonů |
Ocenění | člen Královské společnosti |
Manžel(ka) | Jeanne de Lartigue |
Děti | Jean-Baptiste de Secondat |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Život
Narodil se 18. ledna 1689 v La Bréde poblíž Bordeaux v urozené měšťanské rodině. Rodiče mu za křestního kmotra zvolili žebráka, aby si celý život připomínal chudobu svých bratří.
Studoval právo, stal se poradcem parlamentu v Bordeaux. Roku 1715 se oženil s Jeanne de Lartigue, bohatou protestantkou. V roce 1716 zdědil po svém strýci velké jmění včetně titulu barona z Montesquieu a od té doby se věnoval již převážně jen světovým problémům a pobavení.
Velmi se zajímal o vědy a prováděl různé experimenty na poli anatomie, botaniky, fyziky, … Napsal několik vědeckých spisů. Později se zaměřil na člověka a humanitní studia. Věnoval se literatuře a filozofii.
Ve svých Perských listech, jež publikoval anonymně 1721 v Holandsku, satiricky popisuje francouzskou společnost pohledem návštěvníků z Persie, které provází filosof a vysvětluje jim poměry zde panující. Dílo je výsměchem zkostnatělosti a církvi.
Po svém zvolení do Francouzské akademie 1726 podnikl Montesquieu několik cest po Evropě, především po Anglii, kde ho zaujala náboženská tolerance a politická svoboda.
Po návratu z cest začal pracovat na svých největších dílech a roku 1748 vydal O duchu zákonů.
Filozofie
![](../I/Montesquieu_2.png.webp)
Sociální geografie – neboli sociologická metoda geografie. Snaží se sdělit, že to, jak společnost (v určité zemi) funguje a jak je uspořádána (je–li agresivní, mírumilovná, usedlá, kočovná, zemědělsky zaměřená, …) souvisí s geografickou polohou její země. Prostředí, kde žijeme, nás ovlivňuje a tak neexistuje univerzální vhodný politický (vládní) systém, pro všechny země.
Dělba moci – zde se inspiroval Johnem Lockem v názoru, že ve státě by neměl být absolutní panovník s veškerou mocí, ale jeho moc má být rozdělena na dvě navzájem oddělené: výkonnou moc a zákonodárnou moc. K těmto dvěma mocem přidává Montesquieu třetí: moc soudní.
Dílo
- Perské listy (1721, Lettres persanes), ostrá a útočná satira na soudobou společnost. V dopisech, jejichž fiktivními pisateli jsou Peršané cestující po Evropě, stíhá dobromyslným humorem i sžíravým sarkasmem marnivost a lehkomyslnost Francouzů, jejich vášeň pro hru, záletnost žen, mrzoutství starců, zkorumpovanost dvorské šlechty, finanční politiku, náboženskou nesnášelivost a despotismus.
- Chrám Gnidský (1724, Le Temple de Gnide), báseň,
- Pravdivá historie (1730, Histoire véritable), román, ve kterém autor nechává svého hrdinu poutavě vyprávět zážitky ze svých předchozích životů.
- O duchu zákonů (1748, De l'esprit des lois), spis, ve kterém se autor zabývá státoprávními otázkami (jako John Locke), historií a formou práva, státu a společenských institucí. K problematice přidává nové myšlenky jako např. když k rozdělení státní moci na výkonnou a zákonodárnou přidal moc soudní, neboť bez ní dochází k potlačení svobody.
Spis Perské listy (Lettres persanes) a spis O duchu zákonů (De l'esprit des lois) zařadila církev na Index zakázaných knih.[2]
Česká vydání
- Chrám Gnidský, František Jeřábek, Praha 1804, přeložil Antonín Jaroslav Puchmajer, znovu Vojtěch Nejedlý, Praha 1836 a I. L. Kober, Praha 1880.
- Perské listy, Alois Hynek, Praha 1920, přeložil Václav Líva,
- Perské listy, Jan Otto, Praha 1926, přeložil Josef Kopal,
- O duchu zákonů, Právnické knihkupectví a nakladatelství V. Linhart, Praha 1947, přeložil Stanislav Lyer,
- Perské listy, SNKLHU, Praha 1955, přeložil Josef Kopal,
- Pravdivá historie, Odeon, Praha 1983, přeložil Karel Šafář,
- Perské listy, Odeon, Praha 1989, přeložil Josef Kopal,
- O duchu zákonů, Aleš Čeněk, Dobrá Voda 2003, přeložil Stanislav Lyer.
Odkazy
Reference
- Montesquieu | Biography, Significance, Books, & Facts. Encyclopedia Britannica. Dostupné online [cit. 2020-06-29]. (anglicky)
- Viz vydání Indexu z roku 1948 – dostupné též online Archivováno 1. 9. 2015 na Wayback Machine
Literatura
![](../I/lossy-page1-220px-Lettres_familieres_a_divers_amis_d'Italie.tif.jpg.webp)
- VESELÝ, Jindřich. Studie z francouzského osvícenství: román a rozum: Montesquieu, Voltaire, Diderot: Jean-Jacques Rousseau a jeho doba. Vyd. 1. Praha: Karolinum, 2003. 161 s. Acta Universitatis Carolinae. Philologica. Monographia; 140. ISBN 80-246-0441-8.
- RÖD, Wolfgang. Novověká filosofie. II, Od Newtona po Rousseaua. Překlad Jindřich Karásek. Vyd. 1. Praha: OIKOYMENH, 2004. 579 s. Dějiny filosofie; sv. 9. ISBN 80-7298-109-9. [Kapitola „Montesquieu" je na str. 208–216.]
- VOZKA, Jaroslav. Duchovní revoluce ve Francii 18. století. Praha: Práce, 1948. 167 s. [Kapitola „Montesquieu" je na str. 42–50.]
- LANSON, Gustave. Dějiny novodobé literatury francouzské. Díl I., Osmnácté století. Díl II., Devatenácté století. Přeložil Oldřich Sýkora. Praha: J. Laichter, 1900. 155 + 205 s. [„Montesquieu" na str. 53–63 I. dílu.]
- ŠIMEK, Otokar. Dějiny francouzské literatury v obrysech. Díl 4., Literatura 18. a 19. století. 1. vyd. Praha: SNKLU, 1962. 636 s. [Kapitola „Montesquieu" je na str. 90–104.]
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Charles Louis Montesquieu na Wikimedia Commons
Osoba Charles Louis Montesquieu ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Charles Louis Montesquieu
- (francouzsky) Montesquieu na stránkách Francouzské akademie
2. křeslo Francouzské akademie | ||
---|---|---|
Předchůdce: Louis de Sacy |
1726–1755 Charles Louis Montesquieu |
Nástupce: Jean-Baptiste Vivien de Chateaubrun |