Biševo
Biševo (italsky Busi, čakavským nářečím Bisovo) je ostrov v Jaderském moři. Patří Chorvatsku. Nachází se v blízkosti známějšího a většího Visu (km jihovýchodně). Má rozlohu 5,8 km2 a podle chorvatského sčítání lidu zde v roce 2011 žilo trvale 15 obyvatel.
Biševo | |
---|---|
![]() Letecký pohled na ostrov | |
![]() | |
![]() ![]() Biševo | |
Stát | ![]() |
Topografie | |
Zeměpisné souřadnice | 42°58′30″ s. š., 16°0′40″ v. d. |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Naselje_Porat.JPG.webp)
Ostrov tvoří vápenec. Jeho nejvyšší bod (vrchol Straženica) vystupuje do výšky 239 m nad mořskou hladinu. V centrální části ostrova se nachází obdělávané pole; severní část ostrova tvoří piniový les a většinu zbylé plochy pokrývají keře, nebo holé kameny. Obyvatelé se živí buď rybářstvím, nebo pěstováním vína. V posledních desetiletích má stále větší význam turistika. Ostrov je znám především díky Modré jeskyni, která je turisticky hojně navštěvována.[zdroj?] Pobřeží ostrova je dlouhé 18 km a je převážně strmé, až na několik malých pláží.
V roce 1050 byl na ostrově zbudován benediktýnský klášter, který však byl opuštěn o dvě století později vzhledem k obavám z pirátských nájezdů. Mniši přesídlili na blízký ostrov Vis. Dodnes se dochovaly jeho pozůstatky a kostel sv. Silvestra.
Ještě v 19. a na prvním počátku století dvacátého byl ostrov domovem pro téměř dvě stovky lidí. Po druhé světové válce se počet zvýšil až na sedm set, poté začal prudce klesat.[1] Řada z nich se však z těžkých podmínek ostrova vystěhovala do nedaleké obce Komiža. Na ostrově se nacházela řada vesnic, např. Salbunora, Porat, Mezuporat, Vela Gora, Potok a Polje (které bylo největší ze všech místních sídel).