Antonín Řivnáč
Antonín Řivnáč (23. října 1843 Praha – 27. srpna 1917 Praha) byl český knihkupec a nakladatel, aktivně zapojený do hospodářského a společenského života v Praze.
Antonín Řivnáč | |
---|---|
![]() Antonín Řivnáč (1898) | |
Narození | 23. října 1843 Praha ![]() |
Úmrtí | 27. srpna 1917 (ve věku 73 let) Praha ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy |
Povolání | vydavatel a politik |
Zaměstnavatel | Knihkupectví Františka Řivnáče |
Ocenění | Řád železné koruny |
Děti | Antonín Řivnáč |
Rodiče | František Řivnáč |
Funkce | člen Panské sněmovny (od 1907) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Biografie
Narodil se jako syn Františka Řivnáče (1807–1888), jehož knihkupectví (založené roku 1848) bylo po desetiletí důležitým střediskem českého obrozeneckého života. Antonín nastoupil do závodu jako patnáctiletý 1. listopadu 1858. V roce 1873 se stal společníkem a roku 1885, po odchodu otce na odpočinek, převzal vedení firmy.[1] Udržel její dobrou pověst i významné obchodní vztahy (např. komisní prodej publikací Muzea království českého, Královské české společnosti nauk, Matice české a moravské).[2] Knihkupectví sídlilo nejprve společně s Muzeem království českého v někdejším Nostickém paláci v ulici Na příkopě.[3] V 90. letech byl palác zbořen kvůli výstavbě budovy Zemské banky (dnes Živnostenská banka, resp. UniCredit)[4] a obchod se na dva a půl roku přesunul na Ferdinandovu třídu.[3] Po dokončení stavby se Řivnáč vrátil a otevřel v nové budově výstavné knihkupectví s rozsáhlými prodejními prostorami v přízemí a mezaninu a skladem s distribucí v suterénu. Zaměstnával tam 27 pracovníků.[3]
![](../I/Anton%C3%ADn_%C5%98ivn%C3%A1%C4%8D-grave.JPG.webp)
Ve svém nakladatelství vydal několik významných odborných publikací, jako např. Dějepis města Prahy a Dějiny Království českého (autor: Václav Vladivoj Tomek) a slavný Průvodce po Království českém (autor: František Adolf Borovský).[2] Padesáté výročí tohoto závodu, který se řadil mezi přední česká i rakouská knihkupectví, připomněly v roce 1898 hlavní české časopisy.[1][3]
Antonín Řivnáč byl aktivní i v pražském společenském a obchodním životě. Spoluzakládal obchodní spolek Merkur, Českou grafickou unii a Českoslovanskou akademii obchodní, které prospěl svými zkušenostmi i jako první a dlouholetý jednatel. Působil jako první místopředseda pražské obchodní komory, od roku 1902 prezident Obchodní a živnostenské komory, předseda grémia pražských knihkupců[5], volený ředitel Zemské banky a člen kuratoria Uměleckoprůmyslového muzea.[1] Později se stal císařským radou a členem panské sněmovny. Současníci jej považovali za obětavého a cílevědomého organizátora.[2] Za podnikatelské i umělecké zásluhy obdržel řadu vyznamenání, mj. Řád Františka Josefa a Řád železné koruny.[5]
Je pohřben na Olšanských hřbitovech v Praze.
Odkazy
Reference
Článek vznikl s využitím materiálů z Digitálního archivu časopisů ÚČL AV ČR, v. v. i. (http://archiv.ucl.cas.cz/).
- Padesátileté jubileum knihkupecké firmy Fr. Řivnáče v Praze. Zlatá Praha. 3. 1898, roč. 15, čís. 19, s. 224. Dostupné online.
- Literatura – Divadlo – Umění - Zprávy. Zlatá Praha. 9. 1917, roč. 34, čís. 49, s. 588. Dostupné online.
- Padesátiletí firmy F. Řivnáč. Světozor. 3. 1898, roč. 32, čís. 20, s. 235–236. Dostupné online.
- Pražská informační služba - Živnostenská banka
- SZABO, Miloš. Pražské hřbitovy. Olšanské hřbitovy III.. Praha: Libri, 2011. 245 s. ISBN 978-80-7277-487-6. S. 210.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Antonín Řivnáč na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Řivnáč (osoby) v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
- Soupis pražských domovských příslušníků 1830-1910, Řivnáč Antonín 1843
- Řivnáčův průvodce po království českém, 1. díl, 2. díl – mapy a plány.