Ludvík II. Němec
Ludvík II. Němec (kolem 805 – 28. srpna 876) byl první východofranský král z rodu Karlovců vládnoucí v letech 843–876.
Ludvík II. Němec | |
---|---|
Východofranský král, bavorský vévoda | |
![]() | |
Východofranský král | |
Období | 843–876 |
Předchůdce | − |
Nástupce | Karloman Východofranský |
Bavorský vévoda | |
Období | 829–865 |
Předchůdce | Ludvík I. Pobožný |
Nástupce | Karloman Východofranský |
Narození | 806 |
Úmrtí | 28. srpna 876 (ve věku 69–70 let) |
Frankfurt nad Mohanem | |
Pohřben | Opatství Lorsch |
Manželka | Hemma z Altdorfu (od 827) |
Potomci | Karloman Východofranský Irmgarda z Buchau Ludvík III. Mladý Karel III. Tlustý Berta Východofranská Hildegarda Východofranská Gisela Východofranská |
Otec | Ludvík I. Pobožný |
Matka | Ermengarda z Hesbaye |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Boje o trůn a verdunská smlouva
![](../I/Treaty_of_Verdun_cs.svg.png.webp)
Ludvík byl třetím synem císaře říše římské Ludvíka I. Pobožného, který mu svým nástupnickým řádem zvaným Ordinatio imperii roku 817 vymezil jako úděl vládu v Bavorsku. Roku 829 však císař vlastní ustanovení porušil ve prospěch nejmladšího syna Karla zvaného Holý, který se narodil teprve roku 823. V nastalých sporech stál Ludvík nejprve s bratrem Pipinem na straně otce proti nejstaršímu bratrovi Lotharovi. Když však Pipin roku 838 zemřel, začal také on bojovat proti císaři a po jeho smrti v roce 840 se společně s Karlem Holým postavil proti nárokům Lothara I. na svrchovanou vládu nad celým franským královstvím. Roku 842 uzavřeli Ludvík s Karlem tzv. Štrasburské přísahy a o rok později dosáhli smlouvou ve Verdunu rozdělení říše na tři části, v nichž měli bratři vládnout jako tři rovnoprávní panovníci. Lotharovi byl sice zachován císařský titul, ovšem bez svrchovanosti nad bratry.
První král východofranské říše
![](../I/Western_Empire-Europe870.JPG.webp)
Po roce 843 se Ludvík II. Němec ve východní části říše zcela osamostatnil a stal se zakladatelem východofranské říše (v latinských pramenech Francia orientalis). Na západě rozšířil její území o východní Lotharingii, kterou si po smrti jejího vládce Lotharova syna Lothara II. († 869) rozdělili s bratrem Karlem Holým roku 870 smlouvou v Meersenu (ribemontskou smlouvou 880 připadla Lotharingie k východofranské řiši celá).
Na východě podnikal četné expanze. Bojoval s Polabskými Slovany a Srby, Čechy i Bulhary. Jeho vojska napadala území moravské říše. Roku 846 pomohl k vládě moravskému knížeti Rostislavovi, který se poté pokusil z franského vlivu vymanit. Přes četné další výpravy se Ludvíkovi nepodařilo podřídit si Moravu natrvalo. Roku 876 uzavřel mír s knížetem Svatoplukem ve Forchheimu a uznal nezávislost jeho státu na východofranské říši.
Potomci
![](../I/Louis_II_de_Germanie.jpg.webp)
V roce 827 se Ludvík II. oženil s Hemmou, sestrou otcovy druhé manželky Judity Bavorské. Hemma mu porodila sedm dětí, z toho čtyři dcery a tři syny.
- Hildegarda (828 – 856), jeptiška
- Karloman (okolo roku 830 – 22. září 880), východofranský král (876–880)
- Irmgarda z Chiemsee († 866), jeptiška
- Gisela, jeptiška
- Ludvík III. (835 – 20. leden 882), východofranský král (876–882) ∞ 874 Liutgarda Saská
- Berta († 877), jeptiška
- Karel III. Tlustý (13. června 839 – 13. ledna 888), východofranský král (876–887) ∞ 862 Richardis Alsaská
Dívky strávily svůj život v klášteře jako jeptišky a synové vládli společně Východofranské říši. Největšího mocenského úspěchu dosáhl Karel, který byl nejen východofranským králem, ale také od roku 879 králem italským, od 881 korunovaným císařem římským jako Karel III. a nakonec po smrti krále Karlomana II. v roce 884 západofranským králem. Tak se mu podařilo, byť jen formálně a na velmi krátkou dobu, naposledy sjednotit Franskou říši.
Dynastie východních Karlovců vymřela roku 911 Ludvíkem IV. zvaným Dítě (potomek Arnulfa Korutanského, Karlomanova nemanželského syna).
![](../I/Ludwig_der_Deutsche.jpg.webp)
Literatura
- BIGOTT, Boris. Ludwig der Deutsche und die Reichskirche im Ostfränkischen Reich (826–876). Husum: Matthiesen, 2002. ISBN 3-7868-1470-8. (německy)
- HARTMANN, Wilfried. Ludwig der Deutsche. Darmstadt: Primus Verlag, 2002. ISBN 3-89678-452-8. (německy)
- GOLDBERG, Eric Joseph. Struggle for Empire: Kingship and Conflict Under Louis the German, 817-876. Ithaca: Cornell University Press 388 s. ISBN 9780801438905. (anglicky)
- SCHNITH, Karl Rudolf, a kol. Mittelalterliche Herrscher in Lebensbildern : von den Karolingern zu den Staufern. Graz ; Wien ; Köln: Verlag Styria, 1990. 388 s. ISBN 3-222-11973-2. (německy)
- TŘEŠTÍK, Dušan. Počátky Přemyslovců : vstup Čechů do dějin (530-935). Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 1997. 658 s. ISBN 80-7106-138-7.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ludvík II. Němec na Wikimedia Commons
Ludvík ve Vlastenském slovníku historickém ve Wikizdrojích
Předchůdce: Ludvík I. jako franský král |
![]() |
Východofranský král 843 – 876 |
![]() |
Nástupce: Ludvík III. Mladý Karloman Karel III. Tlustý |
Předchůdce: Ludvík I. |
![]() |
Bavorský vévoda 829–865 |
![]() |
Nástupce: Karloman |