Geoffrey Wellum
Squadron leader Geoffrey Harris Augustus Wellum, DFC (* 4. august 1921, Walthamstow – † 18. júl 2018, Mullion) bol britský stíhací pilot a spisovateľ, ktorý bol známy hlavne ako najmladší pilot stíhačky Spitfire v bitke o Britániu. Oficiálne mu boli priznané dva zostrely nepriateľských lietadiel.
Geoffrey Wellum | |||
![]() | |||
Osobné informácie | |||
---|---|---|---|
Štát | Spojené kráľovstvo | ||
Narodenie | 4. august 1921 Walthamstow, Essex, Anglicko, Spojené kráľovstvo | ||
Úmrtie | 18. júl 2018 (96 rokov) Mullion, Cornwall, Anglicko, Spojené kráľovstvo | ||
Zostrely | |||
Potvrdené zostrely | 2 (1× He 111, 1× Bf 109) + 1 Ju 88 v spolupráci | ||
Poškodené lietadlá | 2 (2× Bf 109) + 1 Bf 109 v spolupráci | ||
Vyznamenania | |||
Záslužný letecký kríž | |||
Odkazy | |||
![]() | |||
|
Životopis
Mladosť a služba v RAF
![](../I/Brian_Kingcome_IWM_HU_112488.jpg.webp)
Geoffrey Wellum sa narodil 4. augusta 1921 vo Walthamstowe v grófstve Essex. Vzdelanie získal na Forest School v Snaresbrooku. Počas posledného ročníka školy bol aj kapitánom kriketového tímu.
V auguste 1939, kedy mal 18 rokov, sa prihlásil k Royal Air Force. Prvým lietadlom, na ktorom letel bol dvojmiestny cvičný de Havilland Tiger Moth na základni Desford v Leicestershire. Po úspešnom absolvovaní kurzu pokračoval v lietaní so strojmi North American Harvard na základni Little Rissington u 6. školy letového výcviku.
U RAF bol v tom období taký nedostatok pilotov, že mladý Geoffrey bol v máji 1940, ešte pred dokončením výcviku, poslaný priamo k 92. peruti, ktorá lietala na stíhacích lietadlách Supermarine Spitfire.[1] U perute dostal mladík Wellum od svojich kolegov prezývku „Boy“ (chlapec). Počas bitky o Britániu bol Wellum svedkom rozsiahlych bojových akcií. Niekoľko vyčerpávajúcich týždňov bojoval o svoj život v leteckých súbojoch vysoko nad južným Anglickom, keď sa vlny lietadiel Luftwaffe pokúšali svojimi náletmi zlomiť morálku krajiny. Jeho prvým veliacim dôstojníkom bol Roger Bushell a medzi jeho blízkymi kolegami bol aj Brian Kingcome.[2]
![](../I/RAF_officers_and_guests_celebrating_the_first_anniversary_of_the_arrival_of_No._92_Squadron_RAF_at_Biggin_Hill%252C_Kent%252C_September_1941._CH4097.jpg.webp)
Dňa 11. septembra 1940 si nárokoval zostrel nemeckého bombardéru Heinkel He 111 a 27. septembra štvrtinový podiel na zostrelení Junkersu Ju 88. V novembri 1940 si nárokoval poškodenie dvoch (jeden v spolupráci) Messerschmittov Bf 109 a 9. júla 1941 zostrel Bf 109 nad okupovaným Francúzskom. Za statočnosť, ktorú prejavil v leteckých operáciách proti nepriateľovi, mu bol 5. augusta 1941 udelený Záslužný letecký kríž (Distinguished Flying Cross, DFC).[3]
Vo februári 1942 bol prevelený k 65. peruti na základni Debden, pričom v marci bol vymenovaný za veliteľa letky (Flight Commander).
Dňa 11. augusta 1942 Wellum viedol osem Spitfirov, ktoré vzlietli z lietadlovej lode HMS Furious, aby posilnili bojový doplnok na letisku Luqa na Malte. Pridali sa tu k 145. peruti s povinnosťami protivzdušnej obrany.
Wellum trpel ťažkou sínusitídou a bojovou únavou, čo bolo dôsledkom trojročného intenzívneho bojového lietania. Utrpel úplné nervové zrútenie a musel byť preložený z Malty späť do Británie, kde sa stal skúšobným pilotom na lietadlách Hawker Typhoon u spoločnosti Gloster Aircraft. V roku 1944 sa oženil so svojou priateľkou Grace, s ktorou mali tri deti.
Povojnová služba
Vojnu skončil ako strelecký inštruktor so 146 nalietanými letovými hodinami, pričom naďalej zostával v RAF. Najprv slúžil ako štábny dôstojník v Západnom Nemecku a potom nasledovalo štvorročné turné so 192. peruťou.
Neskorší život
Wellum odišiel z RAF v roku 1961 a následne pracoval s firmou komoditných maklérov v Londýnskom City. Založil si vlastné podnikanie a potom prevzal rodinný podnik.[4] V polovici 80. rokov, s rodinným podnikom v likvidácii a prebiehajúcim rozvodom,[5] Wellum v depresii odišiel do dôchodku. Odsťahoval sa na polostrov Lizard v Cornwalle, ako si sľuboval ešte v mladosti, a usadil sa v obci Mullion.[5] Aby sa vyrovnal s depresiou a dokázal, že vlastne urobil niečo so svojím životom,[5] vzal si svoje vojnové zápisníky a napísal rukopis spomienok, ktoré nikdy nemal v úmysle zverejniť. Dal ich do zásuvky a zabúdal na ne dve desaťročia. Následne ho výskumník bitky o Britániu vypátral v Mullione. Wellum predal zaprášený rukopis historikovi, ktorý ho ukázal svojim priateľom u vydavateľstva Penguin Books. Obsah rukopisu ich prekvapil a snažili sa okamžite nájsť Geoffreyho. Kniha s názvom First Light nakoniec vyšla v roku 2002. Napriek svojmu novému úspechu, Welluma stále prenasledovali jeho zážitky z vojny. Povedal: „Ľudia hovoria: ‘Musíš na to všetko zabudnúť, bolo to už dávno.’ Odpovedám: ‘Úplne s vami súhlasím, ale môžete mi povedať, ako?’“ Geoffrey Wellum zomrel večer 18. júla 2018 vo veku 96 rokov vo svojom dome v Mullione.[6][7]
„ | Keď sa pozerám späť na svoj život, zdá sa mi, že som bol na vrchole, keď mi bolo 21 alebo 22 rokov. Boli to skvelí chlapci, všetci spoločne v letectve, | “ |
– spomínal Wellum v roku 2013[8] |
Referencie
- 92 Squadron Royal Air Force [online]. 92squadron.com, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
- Geoffrey Wellum [online]. griffonmerlin.com, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
- The Gazette [online]. thegazette.co.uk, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
- Battle of Britain RAF Spitfire pilot Geoffrey Wellum dies [online]. bbc.co.uk, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
- The 89-year-old Boy [online]. spectator.co.uk, 2010-07-17, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
- TASR. Zomrel Geoffrey Wellum, najmladší pilot z bitky o Britániu. teraz.sk (Bratislava: TASR), 2018-07-20. Dostupné online [cit. 2018-07-21].
- BUREŠ, Vítězslav. Ve věku 96 let zemřel nejmladší pilot spitfiru z bitvy o Británii. iDNES.cz (Praha: MAFRA), 2018-07-20. Dostupné online [cit. 2018-07-21].
- iRozhlas [online]. irozhlas.cz, [cit. 2018-07-21]. Dostupné online.
Literatúra
- WELLUM, Geoffrey. První světlo. 1. vyd. Praha : Pavel Dobrovský-BETA, 2004. 303 s. ISBN 80-7306-142-2.