Accademia della Crusca
Accademia della Crusca, všeobecná skratka názvu je La Crusca a je to vo Florencii sídliaca spoločnosť učencov talianskej lingvistiky a filológie. Je to najdôležitejšia výskumná inštitúcia pre taliansky jazyk.
Accademia della Crusca | |
![]() Vila Mediciovcov, kaštieľ vo Florencii, pohľad na fasádu ![]() Il frullone - sito na čistenie múky od pliev | |
Motto | |
---|---|
Il più bel fior ne coglie | |
Základné informácie | |
Zameranie | lingvistika a filológia |
Patrón | veľkovojvoda Cosimo I. Medicejský |
Rok založenia | 1583 |
Kontaktné údaje | |
Miesto | Florencia Taliansko |
Oficiálny web | https://accademiadellacrusca.it/ |
Akadémia bola založená vo Florencii v roku 1583 [1]a bola charakterizovaná svojim úsilím udržiavať čistotu talianskeho jazyka. Crusca pomáha vyjadriť metaforu, ktorá znamená cibrenie a jej emblémom je sitko na odstránenie nesprávnych slov a štruktúr (keď sú otruby separované od pšenice). Motto akadémie je "Il più bel fior ne coglie" (Zhromažďuje najkrajší kvet), slávny verš od talianskeho básnika Francesca Petrarcu. V roku 1612 akadémia publikovala prvé vydanie svojho slovníka "Vocabolario degli Accademici della Crusca"[2], ktorý slúžil ako model pre podobné práce vo francúzštine, španielčine, nemčine a angličtine.
Akadémia je členom Európskej federácie národných lingvistických inštitútov.
História akadémie
Zakladatelia sa pôvodne nazývali Brigata dei Crusconi -Spoločnosť Kruskáncov - a táto bola zložená z básnikov, literátov a právnikov. Členovia sa obvykle schádzali pri veselých a zábavných príležitostiach, počas ktorých ´kruskovali´, čo boli diskusie vo veselom a hravom štýle, kedy najbližší sused v kruhu ani nezačal ani neskončil a tieto boli recitované. Kruskáni používali humor, satiru a iróniu, aby si udržali odstup od pedantérie Florentskej akadémie chránenej veľkovojvodom Cosimom I. Medicejským a boli v kontraste s prísnym a klasickým štýlom jeho inštitúcie. Tento súboj bol vedený nekompromisne v súlade so základným zámerom skupiny, ktorá bola typicky literátska a vysvetľovala svoje diskusie vo vysokom literárnom štýle.
Ako zakladatelia Kruskánskej akadémie sa tradične uvádzajú Giovanni Battista Deti nazývaný „Solo”, Antonio Francesco Grazzini nazývaný „Lasca”, Bernardo Canigiani nazývaný „Gramolato”, Bernardo Zanchini nazývaný „Macerato”, Bastiano de´ Rossi alias „Inferigno”. Títo sa stretli v októbri 1582 u Lionarda Salviatiho (alias Infarinato) (1540–1589). Pod vedením posledného vymenovaného na začiatku 1583 akadémia dostala inú formu, ktorá smerovala k tomu, aby predstavila krásu florentského ľudového dialektu vymodelovaného autormi Trecenta (13. storočie).
![](../I/Vocabolario_degli_accademici_della_crusca%252C_IV_edizione%252C_1729-38%252C_02_incisione_di_un_frontespizio.jpg.webp)
Monosini a prvý slovník
Jedným z prvých vedcov, ktorí mali vplyv na Kruskánsku akadémiu bol Agnolo Monosini. Významne prispel k jej vydaniu slovníka "Vocabolario degli Accademici della Crusca" v roku 1612, hlavne s ohľadom na grécky vplyv, o ktorom sa zmieňuje, že významne prispel k povedomiu o význame florentského kultúrneho vývoja v danej dobe.
Akadémia takto opustila vtipný charakter svojich skorších stretnutí, aby prevzala normatívnu úlohu, ktorú mala mať od tej doby. Názov "akadémia" mal predstavovať novú cestu: Kruskánski akademici mohli teraz pracovať, aby rozlíšili dobrú a čistú časť reči (múku, alebo celú pšenicu) od zlej a nečistej časti (otruby). Z tohoto sa odvodzuje symbolika Kruskánskej akadémie: jej logo vyzerá ako sito s mottom od Petrarcu " Il più bel fior ne coglie" (slov. Zhromažďuje najkrajší kvet). Členovia akadémie si dali aliasy prepojené so zrnom a múkou a pre svoje stretnutia používali kreslá vo forme košíkov na chlieb a ich opierky boli v tvare lopaty na chlieb.
V roku 1636 vytvoril podľa vzoru Kruskánskej akadémie Francúzsku akadémiu kardinál Armand Jean du Plessis de Richelieu.
Beccaria a Verriho opozícia
Jazykový purizmus akadémie vyvolal opozíciu Cesare Beccariu a bratov Pietra a Alessandra Verriovcov, ktorí prostredníctvom svojho žurnálu Il Caffè systematicky útočili na archaizmus akadémie a jej pedantériu. Odkedy Galileo Galilei publikoval svoje vedecké práce v rodnej florentskej taliančine ako protiklad voči latinčine, ktorá bola obvyklá pre akademické práce v tej dobe, sa tvrdilo, že tak implicitne podporoval ciele akadémie.
Obdobie baroka
Aktivity akadémie sa konali do roku 1783, kedy ju opustil Pietro Leopoldo spolu s viacerými ďalšími akademikmi, aby vytvorili druhú Florentskú akadémiu.
V roku 1808 bola založená tretia Florentská akadémia dekrétom z 19. januára 1811 podpísaným Napoleonom. La Crusca bola znovuzaložená s vlastným statusom autonómie, stanovami a predchádzajúcimi cieľmi.
20. storočie
V 20. storočí sa zmenilo jej zloženie a ciele dekrétom z 11. marca 1923. Zostavovanie Slovníka, dovtedy povinnosť La Cruscy, bolo zrušené a pripadlo súkromnej spoločnosti vedcov. La Crusca bola poverená zostavením filologických textov. V roku 1955 Bruno Migliorini a iní začali diskusiu o návrate k práci na príprave "Vocabolario della Crusca".
Súčasnosť
V roku 2007 webová stránka E-leo zozbierala 3,000 kresieb a textov Leonarda da Vinciho s jazykovou pomocou Kruskánskej akadémie, aby rozlúštili autorov rukopis.
V auguste 2011 bola existencia akadémie ohrozená, keď Giulio Tremonti a Silvio Berlusconi predstavili návrh zrušiť všetky verejne založené entity s menej ako 70-timi členmi. V auguste 2015 bola webová stránka akadémie vymazaná hackerom prepojeným s Islamským štátom.
Vo februári 2016 akadémia odsúhlasila návrh 8-ročného chlapca na nové talianske slovo "petaloso" (plný lístkov).
Bibliografia
- Yates, Frances A.: The Italian Academies, in: Collected Essays; diel. II: Renaissance and Reform; the Italian Contribution, London, Routledge & Kegan Paul, 1983 ISBN 0-7100-9530-9 (tal.)
- Wiesner-Hanks, Merry E.: Early Modern Europe, 1450–1789. Cambridge: Cambridge University Press, 2006 ISBN 0-521-80894-4 (en)
Zdroj
Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Accademia della Crusca na anglickej Wikipédii.