Albánská vlajka
Vlajka Albánie má od 7. dubna 1992 podobu červeného listu o poměru stran 5:7, na kterém je umístěn dvouhlavý orel[1] černé barvy.[2]
![](../I/Flag_of_Albania.svg.png.webp)
![](../I/FIAV_111010.svg.png.webp)
![](../I/FIAV_normal.svg.png.webp)
Poměr stran: 5:7
![](../I/Civil_Ensign_of_Albania.svg.png.webp)
![](../I/FIAV_000100.svg.png.webp)
![](../I/FIAV_normal.svg.png.webp)
Poměr stran: 2:3
![](../I/Naval_Ensign_of_Albania.svg.png.webp)
![](../I/FIAV_000001.svg.png.webp)
![](../I/FIAV_normal.svg.png.webp)
Poměr stran: 2:3
Poprvé byla tato podoba vlajky přijata na kongresu ve Vlorë, kde byla 28. listopadu 1912 vyhlášena nezávislost Albánie. Během vlády krále Zoga I. (1928–1939) byla nad orlem umístěna „Skanderbegova helma“, v dobách komunistické vlády (1946–1992) zlatě lemovaná červená hvězda.
Tradice vlajky vychází z dob albánského národního hrdiny Skanderbega, důstojníka osmanské armády, který začal boj Albánců za nezávislost. Rod Kastrioti užíval znak byzantského dvouhlavého orla.
Dne 3. listopadu 1443 během bitvy Turků s Maďary u Niše dezertoval Skanderbeg z armády a spolu se svým třistahlavým oddílem se dostal až do Albánie. Když 27. listopadu 1443 dobyl pevnost Kruja, zavlála nad hradbami červená standarta Kastriotů s dvouhlavým orlem. Následujícího dne Skanderbeg vyhlásil nezávislost Albánského knížectví se slovy „Nepřinesl jsem vám svobodu. Nalezl jsem ji zde mezi vámi.“
Vlajka albánského prezidenta (1992–2014)
Poměr stran: 1:1- Vlajka albánského prezidenta
Poměr stran: ~1:1
Historie vlajky moderní Albánie
Po vyhlášení nezávislosti 28. listopad 1912 byla zavedena červená vlajka s černým orlem a s bílou hvězdou nad jeho hlavami. Na podnět knížete Viléma z Wiedu se v roce 1914 ve zlatých orlích pařátech objevily čtyři blesky, které byly symbol Epiru. V roce 1920 se vlajkou s černým orlem (3). Když se 1.9.1928 prezident Zogu prohlásil králem, byla nad hlavy orla přidána Skanderbegova přilba (helma), která se objevila i na tehdejším státním znaku. V roce 1934 byl odstín vlajky změněn na světlejší odstín červené. Po obsazená Albánie fašistickou Itálií a po vzniku personální unie s Itálií v roce 1939 se orel dostal do středu nového znaku, kde byl obklopen fašistickými symboly jenž se stal součástí albánské vlajky. Během trvání personální unie Itálie a Albánie byla tak používána verze vlajky s italskou královskou korunou, značící italskou nadvládu nad Albánií. Po italské kapitulaci v roce 1943 obsadilo Albánii Německo a vlajka se opět změnila, nová vlajka měla protáhlejší tvar a jiný poměr stran než vlajky předešlé. V letech 1944–1946 používala komunistická Albánie vlajku se srpem a kladivem v žerdové části. Po vyhlášení lidové republiky 15. březen 1946 zavlála vlajka s černým orlem a rudou, žlutě lemovanou hvězdou nad ním. Dne 7. duben 1992 odstranil demokraticky zvolený parlament z vlajky rudou hvězdu.
Galerie historické vlajky
- Vlajka albánské prozatímní vlády 1912–1914
- Vlajka albánského knížectví v letech 1914–1920
- Vlajka albánského knížectví a později republiky v letech 1920–1926
- Vlajka albánské republiky v letech 1926–1928
- Vlajka albánského království v letech 1928–1934
- Vlajka Albánského království v letech 1934–1939 (světlejší odstín)
- Vlajka Albánie v letech 1939–1943, když byla obsazena Itálií
- Stejná vlajka Albánie, ale s italskou královskou korunou
- Vlajka Albánie okupované Německem, 1943–1944
- Vlajka komunistické Albánie v letech 1944–1946
- Vlajka socialistické Albánie v letech 1946–1992
Odkazy
Reference
- Albánie přichází o své orly. Novinky.cz. 2017-12-29. Dostupné online [cit. 2017-12-30]. (česky)
- http://www.crwflags.com/fotw/flags/al.html Albánská vlajka na Flags Of The World
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Albánská vlajka na Wikimedia Commons