Maurice Sarrail
Maurice Paul Emmanuel Sarrail (6. dubna 1856, Carcassonne – 23. březen 1929, Paříž) byl francouzský generál z dob první světové války.
Maurice Sarrail | |
---|---|
![]() Francouzský generál Sarrail | |
Narození | 6. duben 1856 Carcassonne |
Úmrtí | 23. březen 1929 Paříž |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | Divizní generál |
Doba služby | 1877 – 1925 |
Sloužil | ![]() |
Složka | ![]() |
Velel | 3. armáda 4. pěší divize 6. armádní skupina 8. armádní sbor 12. pěší divize |
Války | První světová válka Syrská revoluce |
Bitvy | První bitva na Marně Bitva u Verdunu Balkánská fronta |
Vyznamenání | Řád čestné legie Médaille militaire Válečný kříž 1914-1918[1] |
![]() |
Život
Před první světovou válkou
Narodil se 6. dubna 1856, čtyři roky po nástupu Napoleona III. na trůn v jihofrancouzském Carcassonne.[2] Do prestižní francouzské vojenské akademie (École Spéciale Militaire) v Saint-Cyru vstoupil v roce 1875. Školu vystudoval 1. října 1877 jako třetí nejlepší žák ročníku. Sloužil v Alžírsku a zúčastnil se také tažení na jihu Tuniska. Současně měl hodnost podporučíka (Sous-lieutenant) pěchoty. Mezi lety 1883 a 1885 studoval na vyšší francouzské vojenské škole – na Válečné akademii (École supérieure de guerre). V říjnu 1882 byl povýšen na poručíka (Lieutenant), v roce 1887 do hodnosti kapitána (Capitaine) a o deset let později v roce 1897 byl jmenován šéfem praporu. Po vypuknutí nechvalně známé Dreyfusovy aféry v roce 1900 si ho francouzský ministr války generál André vybral jako svého poradce a stali se dobrými přáteli. Ve funkci poradce zůstal až do roku 1907. Od února 1901 do února 1904 byl ředitelem akademie (École Militaire d'Infanterie) v Saint-Maixent-l'École. Rok po svém jmenování ředitelem akademie byl povýšen na podplukovníka (Lieutenant-colonel). Od roku 1904 do roku 1906 byl zároveň velitelem vojenské stráže Poslanecké sněmovny v Palais Bourbon. Poté byl od 7. března 1907 do 27. března 1911 velitelem pěchoty ministerstva války. V roce 1908 se stal brigádním generálem (Général de brigade). Od 27. března 1911 velel 12. pěší divizi (12e division d'infanterie), součásti 6. armádní skupiny (6e corps d'armée) a od 1. října 1913 byl převelen do vedení 4. pěší divize (4e division d'infanterie).[3]
První světová válka
![](../I/PrinceAlexanderOfSerbiaAndGeneralSarrailAtMonastirWWI--nsillustratedwar03londuoft.jpeg.webp)
Za první světové války patřil k nejstarším francouzským generálům.[4] 2. září 1913 nahradil generála Ruffeyho sesazeného generálem Joffrem ve velení 3. armády (IIIe Armée) v Ardenách[5] a v této funkci vydržel až do 22. července 1915, kdy ho generál Joffre také sesadil. Zároveň dne 1. listopadu 1913 byl jmenován velitelem 8. armádního sboru (8e corps d’armée) v Bourges.[2] Spolu s touto armádou se také zúčastnil první bitvy na Marně a podařilo se mu odrazit německý útok. Jeho podíl na francouzském vítězství byl stejný jako podíl maršála Focha a generála Gallieniho. Na západní frontě se také zúčastnil bitvy u Verdunu. V říjnu 1915 byl z politických důvodů odeslán s francouzskou orientální armádou (Armée française d'Orient) do Soluně, kam dorazil 5. října 1915.[6] A o rok později v lednu 1916 převzal velení všech spojeneckých armád na bojišti v Makedonii. S jeho souhlasem vyhlásil velitel francouzské posádky města Korçë Henry Descoin autonomní Albánskou republiku Korçë s Themistoklem Gërmenjimem v čele. V listopadu 1916 se mu podařilo po bitvě u makedonského Monastiru (Bitoly) toto město dobýt. Kvůli neúspěšné ofenzivě byl 14. prosince 1917 zbaven funkce novým francouzským premiérem Clemenceauem a ve funkci nahrazen generálem Guillaumatem. Sarrail totiž nedokázal vytvořit ducha vzájemné důvěry mezi mnohonárodnostními jednotkami.[7] Do konce války zbýval necelý rok a Sarrail tak během ní již nezaujal žádné významnější místo a do jejího průběhu nezasáhl.[3]
Po první světová válce
![](../I/R%C3%A9sidence_du_G%C3%A9n%C3%A9ral_Sarrail.jpg.webp)
Do zálohy přešel ještě před skončením první světové války 6. dubna 1914.
Jeho političtí přátelé pro něj ale přes jeho penzionování získali výhodné místo v roce 1924, kdy byl odeslán jako významný vojenský činitel do Sýrie. Tam se také zúčastnil potlačování syrské revoluce o rok později, v roce 1925 a nařídil ostřelování Damašku.[3][8]
Zemřel o pět let později v den pohřbu maršála Focha[1] 23. března 1929 v úplném ústraní[9] a byl pohřben v pařížské Invalidovně.[10]
Posmrtné pocty
Byly po něm pojmenovány ulice v Remeši, Le Havre, Rouen, Bagneux, Saint-Just-en-Chaussée, Créteil, Montauban, La Rochelle, Saintes, Roubaix, Châlons-en-Champagne, Besançon, Paříži a v Saint-Dizier, bulváry Montpellier a v Lunel, místa v Alžíru, Bordeaux a v Nantes-Rezé, dok v Lyonu, škola v Pont-Sainte-Marie a má postavenou také sochu u Verdunu.[11]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Maurice-Paul-Emmanuel Sarrail na francouzské Wikipedii.
- The United News. Gen. Sarrail dies. Pittsburgh Press. 3. 1929, s. 10. Dostupné online. (anglicky)
- Gen Sarrail [online]. War Illustrated Deluxe [cit. 2013-01-12]. Dostupné online. (anglicky)
- Maurice Sarrail [online]. Paříž: Web francouzského ministerstva obrany [cit. 2013-01-13]. Dostupné online. (francouzsky)
- MARKS. Maurice Sarrail – Biography - Parents [online]. Marxistlibrary, 2005-10-28 [cit. 2013-01-14]. Dostupné online. (anglicky)
- Maurice Sarrail : Biography [online]. Spartacus Educational [cit. 2013-01-13]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-11-03. (anglicky)
- ROYDE-SMITH, John Graham. World War I (1914-18) : Serbia and the Salonika expedition [online]. Encyclopædia Britannica [cit. 2013-01-13]. Dostupné online. (anglicky)
- KAPAVÍK, Radim. První světová válka – díl 8 [online]. Valka.cz, 2004-09-27 [cit. 2013-01-14]. Dostupné online. (česky)
- Syrian History - General Maurice Sarrail [online]. Haykal Media, 2012 [cit. 2013-01-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-02-10. (anglicky)
- DUFFY, Michael. First World War.com - Who's Who - Maurice Sarrail [online]. www.firstworldwar.com, 2009-08-22 [cit. 2013-01-12]. Dostupné online. (anglicky)
- Maurice-Paul-Emmanuel Sarrail [online]. HistoireduMonde [cit. 2013-01-14]. Dostupné online. (anglicky)
- VAN DER KROGT, René & Peter. Verdun - Maurice Sarrail [online]. www.vanderkrogt.net, 2011-06-12 [cit. 2013-01-16]. Dostupné online. (francouzsky)
Literatura
- ALEXANDER, Martin S. The Republic in Danger. Cambridge: Cambridge University Press, 2003. 588 s. ISBN 978-05-215-2429-2. (anglicky)
- BARR, James. A Line in the Sand. [s.l.]: W. W. Norton & Company, 2012. 464 s. Dostupné online. ISBN 978-03-930-7065-1. (anglicky)
- MEYER, G. J. A World Undone. [s.l.]: Delacorte Press, 2007. 816 s. ISBN 978-05-533-8240-2. (anglicky)
- SARRAIL, Maurice. Mon Commandement En Orient. [s.l.]: Ulan Press, 2012. 446 s. (francouzsky)
- TANENBAUM, Jan Karl. General Maurice Sarrail, 1856-1929. Chapel Hill: The University of North Carolina Press, 2011. 312 s. ISBN 978-08-078-9793-5. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Maurice Sarrail na Wikimedia Commons