Bitva na Něvě
Bitva na Něvě, či Něvská bitva (rusky Невская битва) se odehrála 15. července 1240 na řece Něvě v místech dnešního Sankt-Petěrburgu mezi švédskými vojsky vedenými jarlem Birgerem a družinou Novgorodských pod velením knížete Alexandra Jaroslaviče, později zvaného Něvský.
Bitva na Něvě | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
konflikt: Novgorodsko-švédská válka | |||||||||
![]() Alexandr Jaroslavič Něvský v boji proti Švédům, autor Boris Chorikov | |||||||||
| |||||||||
strany | |||||||||
![]() podpora: |
![]() | ||||||||
velitelé | |||||||||
![]() |
![]() ![]() | ||||||||
síla | |||||||||
1 300–1 400 osob[1][2] | asi 5 000 osob [1][2] |
Okolnosti
Na pozadí bitvy stálo celkové oslabení Rusi následkem ničivých mongolských nájezdů po roce 1237. Toho chtěli využít Švédové k získání kontroly nad strategickým místem při ústí Něvy a města Stará Ladoga, které patřily mezi klíčové body na obchodní cestě „od Varjagů k Řekům“.
Průběh bitvy
![](../I/Facial_Chronicle_-_b.06%252C_p.028_-_Battle_of_Neva.png.webp)
Poté, co se kníže Alexandr dověděl o postupu Švédů, vedl své vojsko podél řeky Volchovy, aby do Ladogy dorazil dříve, než protivník, což se mu podařilo. Ve městě se k jeho vojsku připojili také místní obyvatelé. Švédové, v jejichž řadách byli také Norové a Finové, mezitím pronikli k ústí řeky Ižory.
Rusové využili husté mlhy a napadli švédské ležení. Okamžik překvapení byl silný a Švédové utrpěli těžkou porážku, načež se zbytek švédské armády dal na útěk. Kroniky se zmiňují o tom, že Alexandr v průběhu bitvy vypíchl jarlu Birgerovi oko.
Následky
Díky vítězství v této bitvě, v níž Alexandr prokázal pozoruhodné vůdčí schopnosti a odvahu, získal později přízvisko Něvský. Bitva na Něvě odvrátila švédskou invaze a na několik desítek let určila podobu rusko-švédské hranice.
Další slávy dosáhl Alexandr v bitvě na Čudském jezeře, která se udála o dva roky později.
Na domnělém předpokládaném místě bitvy, tehdy na předměstí Petrohradu, byl carem Petrem I. Velikým roku 1710 založen monastýr sv. Alexandra Něvského (Alexandro-Něvská Svatotrojická lávra) a v roce 1723 sem car nechal přenést ostatky velikého knížete.
Reference
- Похлёбкин В. В. Внешняя политика Руси, России и СССР за 1000 лет в именах, датах, фактах. Москва. «Международные отношения». Rok 1995[1]
- Пашуто В. Т. Александр Невский. М.: Молодая гвардия, 1974. Str. 160.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bitva na Něvě na Wikimedia Commons
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Schlacht an der Newa na německé Wikipedii.