Vítězslava Kaprálová
Vítězslava Kaprálová (24. ledna 1915 Brno – 16. června 1940 Montpellier) byla česká skladatelka a dirigentka.
Vítězslava Kaprálová | |
---|---|
![]() Vítězslava Kaprálová (1935) | |
Základní informace | |
Narození | 24. ledna 1915 Brno, Morava ![]() |
Úmrtí | 16. června 1940 (ve věku 25 let) Montpellier ![]() |
Příčina úmrtí | není známo |
Místo pohřbení | Ústřední hřbitov v Brně |
Žánry | klasická hudba |
Povolání | dirigentka a hudební skladatelka |
Manžel(ka) | Jiří Mucha |
Rodiče | Václav Kaprál |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Život
Narodila se v hudební rodině. Otec Václav Kaprál byl majitel hudební školy a brněnský hudební skladatel. Její matka, Vítězslava Kaprálová, rozená Uhlířová, byla aprobovaná učitelka zpěvu. Velký talent Vítězslavy Kaprálové (mladší) se projevil už v dětství. V devíti letech napsala svou první skladbu V říši bájí.
![](../I/V%C3%ADt%C4%9Bzslav_Kapr%C3%A1l%252CV%C3%ADt%C4%9Bzslava_Kapr%C3%A1lov%C3%A1_and_Bohuslav_Martin%C5%AF.jpg.webp)
V roce 1930 začala studovat na brněnské konzervatoři skladbu u Viléma Petrželky a dirigování u Zdeňka Chalabaly. Konzervatoř absolvovala v červnu 1935 Klavírním koncertem d moll, který vzbudil značný ohlas již tím, že svou skladbu na absolventském koncertě také sama dirigovala. Pokračovala studiem na mistrovské škole pražské konzervatoře (profesoři Vítězslav Novák a Václav Talich). Graduovala svou nejznámější orchestrální skladbou Vojenská symfonieta, kterou osobně provedla s Českou filharmonií. Díky francouzskému státnímu stipendiu odjela studovat v roce 1937 na Ecole Normale de musique do Paříže, kde se zapsala do třídy dirigenta Charlese Muncha. Soukromě pak ještě studovala skladbu u Bohuslava Martinů, jehož cembalový koncert dirigovala 2. června 1938 v Paříži. Krátce poté odjela na festival Mezinárodní společnosti pro soudobou hudbu, který se konal v Londýně, a 17. června jej zahájila svou symfonietou, kterou opět dirigovala - tentokrát byl jejím orchestrem BBC Orchestra. Poté odjela na několik měsíců zpět do Brna. Tehdy ovšem nemohla tušit, že to bude její poslední návštěva domova a že jí byly odměřeny již jen dva roky života, který se ukončí v exilu ve Francii.
Do Paříže se vrátila v lednu 1939. Ve francouzské metropoli se Kaprálová pohybovala v prostředí české umělecké kolonie a zde také poznala svého budoucího muže Jiřího Muchu, syna malíře Alfonse Muchy. Jejich svatba se konala 23. dubna 1940. Jiří Mucha jejich velice krátkému soužití věnoval knihu Podivné lásky (1988).
V době, kdy již Paříž byla ohrožována německými vojsky, se u Kaprálové objevily první příznaky nemoci, na kterou mladá skladatelka 16. června 1940 v jihofrancouzském Montpellieru, kam byla evakuována svým manželem, v pětadvaceti letech zemřela. Příčinou jejího úmrtí byla s největší pravděpodobností tyfoidní horečka. V minulosti často udávané diagnóze miliární tuberkulózy, mylně prohlašované za oficiální, neodpovídá lékařská zpráva, která se zachovala v dobové korespondenci.[1][2][3]
V roce 1946 udělila Česká akademie věd Vítězslavě Kaprálové členství in memoriam. V té době se členstvím této instituce mohlo vykázat pouhých deset žen, z celkových 648 členů Akademie.[4]
Odkaz
![](../I/V%C3%ADtezslava_Kapralova_and_Jiri_Mucha.jpg.webp)
I přesto, že se dožila pouze 25 let, stačila složit více než čtyřicet mimořádně hodnotných skladeb (klavírní, komorní, orchestrální, vokální). Už za skladatelčina života byla její hudba vysoce ceněna (vyhrála několik skladatelských soutěží a obdržela řadu ocenění a několik finančních cen, například Smetanovu cenu v roce 1938 a v roce 1939 cenu Svatoboru). Všechny skladby Vítězslavy Kaprálové byly vydány tiskem, některé již za jejího života. V současné době mezi její hlavní vydavatele patří Vydavatelství a nakladatelství Českého rozhlasu, Amos Editio a Editio Bärenreiter. [5] Nahrávky jejích skladeb dosud vydala hudební vydavatelství Supraphon, Radioservis (Český rozhlas), Chandos, Naxos, Koch International Classics, Delos Music, Gramola, Albany Records, Centaur Records, Db Productions, Claves Records, Orchid Classics, IBS Classical aj.
Patří k nejhranějším českým skladatelkám, a to nejen doma, ale zvláště v zahraničí[6] a její hudba k nejvysílanějším – pravidelně ji do programu zařazuje např. stanice Vltava (Český rozhlas 3). U příležitosti stého výročí skladatelčina narození v roce 2015 jí BBC Radio 3 věnovalo pětihodinový rozhlasový dokument v rámci prestižního pořadu Skladatel týdne. [7] V r. 2021 ji zařadilo muzeum Musée de l'homme na výstavu Portréty Francie, která proběhla pod záštitou Emanuela Macrona ve dnech 1.12.2021-14.2.2022 v Paříži.[8]
V Brně je po Vítězslavě Kaprálové pojmenována ulice v Černovicích a Základní umělecká škola na Palackého ulici v Králově Poli.[9] Od roku 2001 nosí její jméno i smyčcové kvarteto.[10] Dne 20. ledna 2015 byla ke stému výročí jejího narození vydána příležitostná poštovní známka z emise „Osobnosti“ s jejím portrétem, v nominální hodnotě 17 Kč.[11][12]
The Kapralova Society
O skladatelčin hudební odkaz pečuje důsledně od r. 1998 kanadská hudební společnost The Kapralova Society se sídlem v Torontu. Společnost umožnila či podpořila vydání téměř veškerého díla Vítězslavy Kaprálové tiskem a na hudebním nosiči, podporuje provedení skladatelčina díla zvláště ve světových premiérách, k nimž nezřídka dává podnět, spolupracuje na přípravě rozhlasových dokumentů o skladatelce, vydává webové stránky, odborné periodikum a antologii skladatelčiny korespondence.[13][14]
Dílo (výběr)
- Suite en miniature, op. 1, pro klavír/malý orchestr
- Dvě skladby pro housle a klavír, op. 3
- Cyklus Dvě písně, op. 4
- Leden pro vyšší hlas, flétnu, dvoje housle, violoncello a klavír
- Cyklus písní Jiskry z popele, op. 5
- Sonáta appassionata, op. 6, pro klavír
- Klavírní koncert d-moll, op. 7
- Smyčcový kvartet, op. 8
- Groteskní passacaglia pro klavír
- Cyklus písní Jablko s klína, op. 10
- Vojenská symfonieta op. 11, pro velký orchestr
- Cyklus písní Navždy, op. 12
- Dubnová preludia, op. 13, pro klavír
- Sbohem a šáteček, op. 14, pro zpěv a klavír/velký orchestr
- Ilena, op. 15. Kantáta pro sóla, smíšený sbor, orchestr a recitátora
- Variace na zvony kostela St-Etienne-du-Mont, op. 16, pro klavír
- Trio pro hoboj, klarinet a fagot
- Elegie pro housle a klavír
- Suita rustica, op. 19 pro symfonický orchestr
- Partita, op. 20, pro klavír a smyčcový orchestr
- Concertino pro housle, klarinet a orchestr, op. 21
- Cyklus písní Zpíváno do dálky, op. 22
- Deux ritournelles op. 25, pro violoncello a klavír
Diskografie (výběr)
- Vítězslava Kaprálová: Kompletní dílo pro sólový klavír. Naxos (Grand Piano) GP 708
- Vítězslava Kaprálová: Smyčcový kvartet. Radioservis CRO618-2
- Vítězslava Kaprálová: Klavírní koncert a další skladby pro klavír. Radioservis CRO577-2
- Vítězslava Kaprálová: Písně. Supraphon SU 3752-2 231
- Vítězslava Kaprálová: Orchestrální dílo. Radioservis CRO791-2
- Vítězslava Kaprálová: Orchestrální písně, Suite en miniature, Vánoční preludium pro orchestr, atd. Naxos 8.574144
Odraz v umění
v hudbě (výběr)
- Václav Kaprál: Ukolébavky jara, Dvě vzpomínky, Předtucha, Milodějné kvítí
- Bohuslav Martinů: Smyčcový kvartet č. 5, Adagio
- Miloš Sokola: Variace na téma Vítězslavy Kaprálové pro velký orchestr
- Pavel Blatný: Podivné lásky (Dramatické scény)
- Kateřina Růžičková: Life Attitudes pro klavír a smyčcový orchestr
- Daniela Kosinová: Omnia vincit amor, pro nižší hlas a smyčcový kvartet
- Jaroslav Svěcený: Skladba pro sólové housle na motiv Vítězslavy Kaprálové
- Wolfgang Mastnak: Klangmomente für klavier solo nach motiven von Vítězslava Kaprálová
- Milica Paranosic: New Bohemian Suite on melodies of Vítězslava Kaprálová and Alma Mahler
- Erik Entwistle: 6 Variations on a Theme by Vita Kaprálová[19]
v literatuře (výběr)
- Jiří Mucha: novely a romány Most, Studené slunce a Podivné lásky
- Simon Mawer: Skleněný pokoj
ve výtvarném umění (výběr)
ve filmu, divadle, rozhlasové hře (výběr)
- Hana Roguljič: Vítězslava. "Koho bohové milují, umírá mladý." Rozhlasová hra o nejtalentovanější české skladatelce Vítězslavě Kaprálové. Hudba Jan Trojan. Dramaturgie Renata Venclová. Režie Aleš Vrzák. Osoby a obsazení: Vítězslava Kaprálová (Magdaléna Borová), Bohuslav Martinů, skladatel (Lukáš Hlavica), Jiří Mucha, spisovatel (Marek Holý), Vítězslav Novák, skladatel (František Němec), Vituše Kaprálová, matka Vítězslavy (Taťjana Medvecká), Václav Kaprál, otec Vítězslavy (Igor Bareš), Charlotte Martinů, švadlena (Lucie Juřičková), Rudolf Firkušný, klavírista (Miloslav König), Rudolf Kopec, snoubenec (David Matásek), Senátorka Plamínková (Eva Salzmannová), Edvard Beneš (Jan Novotný), Lékař Liškutín (Martin Finger), londýnský prodavač (Ian Richard Willoughby), francouzské hlasy (Pierre Meignan, Soňa Jarošová). Natočeno v roce 2014.[22]
- Vítězslava Kaprálová je zmiňována v šesté a deváté epizodě třetí řady televizního seriálu Amazonu Mozart in the Jungle.
- Vítězslava Kaprálová je námětem divadelní hry Kateřiny Tučkové Vitka v repertoáru brněnského Divadla Husa na provázku. Premiéra 23. února 2018.[23][24][25]
Odkazy
Reference
- Hartl and Entwistle, eds., The Kaprálová Companion, Lanham, MD: Lexington Books, 2011, s. 153
- Fischer, ed., Vítězslava Kaprálová (1915-1940). Zeitbilder, Lebensbilder, Klangbilder. Zurich: Chronos Verlag, 2017, s. 29.
- Hartl, ed., Kauza Kaprálová, Praha: Nakladatelství Klíč, 2021, s. 7–16
- Sayer, Derek. The Coasts of Bohemia. Princeton University Press, 1998, s.343
- kapralova.org/EDITION.htm
- viz aktualizovaný Kalendář akcí Concerts/Broadcasts/Events in ... year
- BBC Radio 3 Composer of the Week
- Portraits de France https://www.museedelhomme.fr/fr/programme/expositions-galerie-lhomme/portraits-france-autre-histoire-france-4306
- Mladá fronta Dnes. 8. 6. 2007 (brněnské vydání).
- webové stránky souboru Kapralova Quartet
- BÁRTL, Vladimír. Vydání příležitostné poštovní známky „Osobnosti: Vítězslava Kaprálová“. Poštovní věstník. 2015, částka 1, s. 2. Přístup také z: https://www.ctu.cz/postovni-vestnik-za-rok-2015
- ČESKÁ REPUBLIKA. Osobnosti: Vítězslava Kaprálová. [Sdělení Ministerstva průmyslu a obchodu ČR.] 20. ledna 2015. Odbor 41500. Dostupné také z: https://www.mpo.cz/cz/e-komunikace-a-posta/postovni-sluzby/emise-znamek/znamky-vydavane-v-roce-2015/osobnosti-vitezslava-kapralova--155277/
- pořad Českého rozhlasu (Vltava): 20 let činnosti The Kapralova Society v Torontu. Rozhlasová premiéra 13.11.2018
- Dopisy domů, Dopisy láskám, Dopisy přátelům Anthology
- HARTL, Karla. Catalogue of Works [online]. The Kapralova Society [cit. 2018-11-30]. Dostupné online.
- HARTL, Karla. Vítězslava Kaprálova [online]. The Kapralova Society [cit. 2018-11-30]. Dostupné online.
- Vitezslava Kapralova - Discography [online]. The Kapralova Society [cit. 2018-11-30]. Dostupné online.
- Kapralova - the Muse: The works she inspired. [online]. The Kapralova Society [cit. 2018-11-30]. Dostupné online.
- Šest variací na téma Vity Kaprálové Dostupné online
- zpráva MPO
- cartesmaximum.blogspot.ca
- Hana Roguljič: Vítězslava Archivováno 28. 1. 2015 na Wayback Machine na stránkách Českého rozhlasu
- pes. Vitka diriguje v Huse na provázku. Tučková představuje v divadelní hře osud Vítězslavy Kaprálové. ČT24 [online]. 2018-02-23 [cit. 2018-02-26]. Dostupné online.
- ZAVŘELOVÁ, Monika. RECENZE: Kateřina Tučková si odskočila od románu. Je to škoda - iDNES.cz. iDNES.cz [online]. 2018-02-25 [cit. 2018-02-26]. Dostupné online.
- DLASK, Vojtěch. RECENZE: Hana dramaturgie (viz sekce "Na téma"). Revolver revue [online]. 2020-05-04 [cit. 2020-12-09]. Dostupné online.
Literatura
Korespondence
- HARTL, Karla (ed.). Kauza Kaprálová v dobové korespondenci a dokumentech. Praha: Nakladatelství Klíč, 2021. 104 s. ISBN 978-80-907421-3-0.
- KAPRÁLOVÁ, Vítězslava; HARTL, Karla (ed.). Dopisy domů: korespondence rodičům z let 1935–1940. Toronto: Kapralova Society, ©2015. 311 s. ISBN 978-0-9940425-0-7.
- KAPRÁLOVÁ, Vítězslava; HARTL, Karla (ed.). Dopisy láskám: Rudolfu Kopcovi a Jiřímu Muchovi: korespondence z let 1938–1940. Toronto: Kapralova Society, 2016. 135 s. ISBN 978-0-9940425-2-1.
- KAPRÁLOVÁ, Vítězslava; HARTL, Karla (ed.). Dopisy přátelům a jiná korespondence: 1935–1940. Toronto: Kapralova Society, 2017. 103 s. ISBN 978-0-9940425-3-8.
Monografie a kolektivní monografie
- DERNY, Nicolas. Vítězslava Kaprálová: Portrait musical et amoureux. 1. vyd. Paříž: Editions Le Jardin d'Essai, 2015. ISBN 978-2-911822-85-8.
- FISCHER, Christine (ed.). Vítězslava Kaprálová (1915–1940). Zeitbilder, Lebensbilder, Klangbilder. Zürich: Chronos Verlag, 2017. 192 s. Zwischentöne. ISBN 978-3-0340-1383-3.
- HARTL, Karla a ENTWISTLE, Erik Anthony (eds.). The Kaprálová Companion. Lanham, MD: Lexington Books, 2011. xi, 228 s. ISBN 978-0-7391-6723-6.
- MACEK, Jiří. Vítězslava Kaprálová. 1. vyd. Praha: Svaz čs. skladatelů, 1958. 2. (rozšířené a upr. vyd.) Průhonice: Litera Proxima, 2014. 272 s. ISBN 978-80-260-7065-8.
- PRAŽÁK, Přemysl (ed.). Vítězslava Kaprálová, studie a vzpomínky. 1. vyd. Praha: HMUB, 1949.
Katalog díla
- HARTL, Karla. Vítězslava Kaprálová: Tematický katalog skladeb a korespondence s nakladateli. Praha: Hudební nakladatelství Českého rozhlasu, 2020. 384 s., 163 incipitů. ISBN 978-0-9940425-5-2.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Vítězslava Kaprálová na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Vítězslava Kaprálová
- Oficiální stránky skladatelky a stránka v češtině
- Heslo Kaprálová v Českém hudebním slovníku osob a institucí
- Vítězslava Kaprálová v Encyklopedii dějin města Brna
- Centenium Vítězslavy Kaprálové, Harmonie
- Unikátní Vítězslava Kaprálová, Týdeník Rozhlas
- Ženy hudebnice: Vítězslava Kaprálová epizoda z pořadu ČRo Kontexty
- 20 let činnosti The Kapralova Society v Torontu epizoda z pořadu Akademie Českého rozhlasu
- Composer of the Week (anglicky)