Souprava metra Ečs
Ečs (81-709) je nejstarší typ sovětských vozů metra typu E vyráběných pro pražské metro, kde byly provozovány v letech 1974–1997.
Souprava metra typu Ečs | |
---|---|
![]() | |
Základní údaje (jeden vůz) | |
Výrobce | Mytiščinský strojírenský závod |
Rok výroby | 1972–1976 |
Vyrobeno kusů | 85 |
Provozovatel | Dopravní podnik hl. m. Prahy |
Období provozu | 9. května 1974–29. června 1997 |
Kapacita | 42 míst k sezení, 220 k stání |
Maximální rychlost | 80 km/h |
Konstrukční rychlost | 90 km/h |
Vlaková brzda | Elektrodynamická (10–80 km/h) Samočinná tlaková Westinghouse (1–10 km/h, nouzová) Ruční brzda |
Hmotnost a rozměry | |
Hmotnost ve službě | 32,5 t |
Délka přes spřáhla | 19 206 mm |
Rozvor podvozku | 2100 mm |
Rozchod kolejí | 1 435 mm |
Parametry pohonu (jeden vůz) | |
Uspořádání pojezdu | Bo' Bo' |
Napájecí soustava | 750 V ss |
Regulace pohonu | odporová |
Typ motoru | 4× stejnosměrný sériový DK 114A |
Výkon motorů | 4× 72 kW |
Přenos kroutivého momentu | jednostupňová převodovka s poměrem 1:5,33 |
Popis
![](../I/E%C4%8Ds%252C_Ka%C4%8Derov_odjezd.jpg.webp)
Vozy Ečs vyvinul Mytiščinský strojírenský závod speciálně pro pražské metro jakožto modifikaci typu Ež1 (81-708); podobné modifikace byly vyráběny v 70. letech i pro metra ostatních států RVHP. Ečs (písmena modifikace znamenají „Československo“) byl odvozen z typů Ež (pro metro v Moskvě, resp. Leningradě) a Ev (pro metro v Budapešti). Má čtvery dveře po každé straně vozu, vozová skříň je složená z rámu svařeného z ocelových profilů, ke kterým byly připevněny stropnice pokryté ocelovým plechem a přivařeny vnější boční stěny. Stěny a strop prostoru pro cestující byly pokryty hliníkovými plechy. Vůz byl kromě provozní elektrodynamické brzdy vybaven brzdou pneumatickou a ruční a měl samočinné spřáhlo. V každém voze byla kabina řidiče – neexistovaly tak vložené vozy.
Vozy Ečs v Praze
Za normalizace 24. března 1971 rozhodla vláda o koupi vozů Ečs místo vyvíjených českých R1. Od října 1973 byly do ještě rozestavěného depa Kačerov dopraveny první vozy s evidenčními čísly 1001–1050; v letech 1975 a 1976 přišlo dalších 35 vozů.
Při otevření metra 9. května 1974 jezdily soupravy trojvozové (na lince jich při tříminutovém intervalu bylo celkem 12), od srpna 1975 čtyřvozové, od února 1979 v plné délce pěti vozů.
S jejich nasazením na trasu A se nepočítalo, jednak protože nesplňovaly československou normu pro osvětlení, jednak kvůli náročnému profilu nové trati (prudké stoupání ze stanice Malostranská ke Hradčanské); pro tu byla pořízena modernější souprava metra 81-71. Vozy Ečs byly koncepčně zastaralé již v době výroby, provozně začaly zastarávat kolem roku 1990. Během dalších sedmi let byly postupně vyřazovány. Poslední souprava v pravidelném provozu vyjela 29. června 1997.
Dnešní výskyt
Vůz č. 1009 vystavuje Muzeum MHD ve vozovně Střešovice. Poslední vozy s evidenčními čísly 1083, 1084 a 1085 si Dopravní podnik zachoval jako historickou soupravu, vypravovanou při výjimečných příležitostech, jako jsou např. různá výročí, na trasu linky C.[1]
Galerie
- Podvozek s vedením dvojkolí ocelovými pásy
- Samočinné spřáhlo typu Scharfenberg
- Interiér vozu
- Kolo ruční brzdy v kabině
- Pult strojvedoucího
- Páka brzdy v pultě je spojená s převodem s brzdičem Westinghouse pod pultem
- Číslo vozu a výrobní štítek
Reference
- Třicet pět let pražského metra [online]. Dpp.cz [cit. 2009-05-08]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Souprava metra Ečs na Wikimedia Commons
- Historická souprava Ečs na metroweb.cz – podrobné informace, historie a fotogalerie
- Fotografie a videa vozu (ke stažení ve formátu AVI)