Mykolajiv
Mykolajiv (ukrajinsky Миколаїв, rusky Николаев, Nikolajev) je průmyslové a přístavní město na jihu Ukrajiny, při řece Ingul. Leží 60 km severozápadně od Chersonu a 100 km od Oděsy. Sloužil jako sídlo admirality a hlavní loděnice ruské Černomořské floty.[1] Ruský kníže Grigorij Potěmkin nové město přejmenoval po svatém Mikuláši.[2]
Mykolajiv Миколаїв Николаев | |
---|---|
![]() Budova městské rady | |
![]() znak ![]() vlajka | |
Poloha | |
Souřadnice | 46°58′ s. š., 32° v. d. |
Nadmořská výška | 53 m n. m. |
Stát | ![]() |
Oblast | Mykolajivská |
Administrativní dělení | 4 městské rajóny |
![]() ![]() Mykolajiv | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 259,83 km² |
Počet obyvatel | 477 911 (2020) |
Etnické složení | Ukrajinci (přes 70 %), Rusové, Řekové, Židé, Poláci, Moldavané a další |
Náboženské složení | převážně pravoslaví |
Správa | |
Starosta | Volodymyr Dmytrovyč Čajka |
Vznik | 1789 |
Oficiální web | mykolayiv |
Telefonní předvolba | +380 512 |
PSČ | 54xxx |
Označení vozidel | BE a НЕ / 15 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jedná se o administrativní centrum Mykolajivské oblasti a zároveň okolního Mykolajivského a Žovtnevého rajónu. Město samo tvoří čtyři rajóny. Rozkládá se zhruba 65 km severně od Černého moře na soutoku řek Jižní Bug a Inhul. V roce 2008 zde žilo 505 900 obyvatel. V roce 2022 získalo čestný titul hrdinské město Ukrajiny.
Historie
Starověk
Území nynějšího města Mykolajiv bylo osídleno již v letech 1250-925 př. n. l. Hmotné nálezy dokumentují starověkou (zřejmě skytskou) osadu, kterou archeologové nazvali „Divoká zahrada“. Pravděpodobně jde o nejstarší město na Ukrajině, o němž je v literatuře první písemná zmínka [3] Datum a místo osídlení bývá ztotožňováno s místem zmíněným v epizodě Homérovy Odyssey, jež vypráví o Odysseově cestě na konec světa. V okolí města jsou i další archeologická naleziště z dob Skýtů, jak dokládá inventář z místních mohyl neboli kurganů. Přibližně od 4. století př. n. l. se zde usazovali Řekové, a to poblíž majáku Sievers a vesnic Lupareve a Lymany.
Středověk
V roce 1399 postavil litevský velkovévoda a pozdější král Vytautas, v jižní části nynějšího města, svůj hrad Vytautas a také celnici, která stála na hranicích s krymskými Tatary[3]. Výsledkem toho bylo, že už v roce 1409 se Vytautasovi podařilo domluvit s chány ze Zlaté hordy příměří. Vytautas pak za účelem dobytí mořského pobřeží vybudoval i pevnost Ackerman a opevnil město [Tavan]. Za jeho vlády se rozvinul také obchod s italskými, především janovskými obchodníky na nedalekém Krymu. Rozsáhlá výstavba vyžadovala hodně pracovních sil a mnoho ukrajinského obyvatelstva, které bylo v té době převážně zaměřeno na zemědělství se tak přestěhovala do nedalekých stepí a stali se tak kozáky. Ti měli povinnost výměnou za nově nabytou půdu chránit přilehlé osady (toto období se nazývá Knížecí věk Litevských pánů)[3].
![](../I/XVIII_%D0%B2%D0%B5%D0%BA_%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B5%D1%86_%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B5%D0%B2%D0%B0_%D0%B2%D0%B8%D0%B4_%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B2%D1%8E%D1%80%D0%B0.jpg.webp)
![](../I/%D0%9F%D0%BB%D0%B0%D0%BD_%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B5%D0%B2%D0%B0_1855.jpg.webp)
Ruská říše
Velký význam město získalo v rusko-tureckých válkách. Ve městě byla zřízena nemocnice, kde se léčilo vodou z místních pramenů a roku 1788 zde byly umístěny flotily kozáků, které vedl Ataman Sidor Bely a Michail Kutuzov. V roce 1789 byla knížetem Grigorijem Potěmkinem přejmenována Vitovka nejprve na Bohojavlensk (zřejmě kvůli léčivým „Božským“ pramenům), a poté na pozdější název Nikolajev. Prvním občanem města se stal podnikatel, voják a stavitel Michail Faleyev. (Dle příkazu č. 1065 z 9. září 1789), což je také první zdokumentovaná zmínka o názvu města Nikolajev.) Město bylo přejmenováno na počest patrona námořníků, svatého Mikuláše (ukrajinsky Mykoly, rusky Nikolaje) z Myry[3]. Moderní Mykolajiv/Nikolajev se roku 1789 rozvinul díky stavbě lodí a to především zásluhou knížete Grigorije Potěmkina, tehdejším ruským maršálem a vojevůdcem, milencem a guvernérem carevny Kateřiny II.<[4] Stavba lodí a loděnice mají velký význam v ekonomice města i v současné době. Během 19. století byl Mykolajiv (rusky Nikolajev) centrem stavby lodí v Černém moři a také centrem řízení Černomořské floty nejprve carské Ruské říše, pak i samostatné ukrajinské první republiky.
20. století
V roce 1918 byl Mykolajiv obsazen cizími vojsky. V roce 1920 byla nastolena sovětská moc. Na začátku druhé světové války Mykolajiv obsadili Němci 16. srpna 1941. V září vojáci zmasakrovali ve městě a v regionu přes 35 000 nebojujících, mnoho z nich Židů. Dne 28. března 1944 město osvobodila Rudá armáda. V poválečném období se Mykolajiv stal jedním z center stavby lodí SSSR se třemi loděnicemi.
Ruská agrese 2022
V březnu 2022 se město stalo cílem útoků v rámci ruské invaze na Ukrajinu.[5] Během následujících ostřelování byl zničen aerodrom Kulbakino, poškozena budova Městské rady a některé další veřejné budovy.
Vývoj počtu obyvatel
1897 | 1911 | 1929 | 1959 | 1964 | 1989 | 2001 | 2008 | 2015 | 2020 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
92 000 | 105 000 | 104 909 | 226 000 | 272 000 | 524 000 | 514 000 | 505 900 | 494 381 | 477 911 |
Památky
![](../I/%D0%9A%D0%B0%D1%84%D0%B5%D0%B4%D1%80%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D1%81%D0%BE%D0%B1%D0%BE%D1%80_%D0%9A%D0%B0%D1%81%D0%BF%D0%B5%D1%80%D1%96%D0%B2%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D1%97_%D1%96%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B8_%D0%91%D0%BE%D0%B6%D0%BE%D1%97_%D0%BC%D0%B0%D1%82%D0%B5%D1%80%D1%96%252C_%D0%9C%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D1%97%D0%B2%252C_%D0%B2%D1%83%D0%BB._%D0%A1%D0%B0%D0%B4%D0%BE%D0%B2%D0%B0%252C_12.JPG.webp)
- Barokní katedrála Narození Bohorodičky
- Katedrála Matky Boží Kasperské
- stará synagóga
- luteránský kostel Krista Vykupitele, novogotická budova
- klasicistní budova admirality, před ní pomník knížete Potěmkina
- novogotická budova 1. městské nemocnice
- nejstarší budova technické univerzity
- Mykolajevská nekropole - hřbitov s mnoha monumenty, kaplovými hrobkami a masovými válečnými hroby
- Klasicistní městské brány a část středověkých hradeb s parkánem městského opevnění
- Ruské dramatické divadlo
- městské paláce z 19. a počátku 20. století
- námořní škola
Osobnosti
Významní rodáci
- Mykola Arkas – ukrajinský hudební skladatel, spisovatel a historik
- Georgij Brusilov – ruský polárník
- Olha Charlanová – olympijská vítězka z LOH 2008 v Pekingu
- Stěpan Makarov – ruský admirál
- Valentina Shuklina – česká hudebnice a dirigentka
- Menachem Mendel Schneerson – chasidský rabín
- Vladimir Vasiljev – ruský spisovatel
Ostatní osobnosti
- Isaak Babel – novinář a spisovatel, strávil zde část svého dětství
- Lev Davidovič Trockij – revolucionář a marxistický teoretik, studoval zde
Partnerská města
Galerie
- Prospekt míru, hlavní dopravní tepna
- Loděnice
- Katedrála Narození Bohorodičky
- Ruské dramatické divadlo
- Námořnické muzeum
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mykolaiv na anglické Wikipedii.
- БАГАЛЕЙ, Дмитрий. Колонизация Новороссийского края и первые шаги его по пути культуры. [s.l.]: Litres 287 s. Dostupné online. ISBN 978-5-04-000641-0. (rusky) Google-Books-ID: dwShCwAAQBAJ.
- Conclusion:. [s.l.]: Yale University Press Dostupné online. ISBN 978-0-300-23150-2, ISBN 978-0-300-21829-9. S. 259–292.
- http://www.litopys.com.ua/encyclopedia/pam-yatki-k-mer-yts-v-na-teritor-ukra-ni/k-mmer-yts/
- citace
- Počet obětí úterního náletu na ukrajinský Mykolajiv stoupl na 35 | ČeskéNoviny.cz. www.ceskenoviny.cz [online]. [cit. 2022-04-09]. Dostupné online. (česky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mykolajiv na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo Mykolajiv ve Wikislovníku
Slovníkové heslo Nikolajev ve Wikislovníku