Emil Kintzl
Emil Kintzl (23. února 1934, Praha-Nusle[2][1] – 14. března 2022 Plzeň[5]) byl učitel a autor publikací o Šumavě.[1]
Emil Kintzl | |
---|---|
![]() Emil Kintzl (rok 2021) | |
Narození | 23. února 1934[1] Praha-Nusle[1][2] |
Úmrtí | 14. března 2022 (ve věku 88 let)[3] Plzeň |
Příčina úmrtí | úraz |
Povolání | učitel, autor publikací o Šumavě[1] |
Žánr | populárně–naučný |
Témata | historie Šumavy |
Významná díla | Zmizelý kousek Šumavy, aneb, Komu za to "dík"?; O počátcích lyžování na Šumavě slovem i obrazem; Učitel na Šumavě; Zmizelá Šumava; Zmizelá Šumava 2 |
Děti | dvě dcery, syn[4] |
Rodiče | otec († 1948) byl vrchním účetním ředitelem Hlavního města Prahy[4] |
Příbuzní | o 2 roky starší bratr (* 1932)[4] |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](../I/Emil_Kintzl_(1934)_Kvilda_Bila_Stopa_27_12_2012.jpg.webp)
Život
Rodinný background a druhá světová válka
Emil Kintzl se narodil v Praze–Nuslích 23. února 1934[2] jako druhorozený[4] (měl o dva roky staršího bratra)[4] do rodiny vrchního účetního ředitele Hlavního města Prahy,[4] ale již na podzim roku 1939 (po okupaci Československa nacisty) se rodina přestěhovala do Sušice, kde Emil Kintzl prožil celou druhou světovou válku.[6] V květnu 1945 byl očitým svědkem osvobození Sušice americkou armádou.[2] Několikadenní pobyt Američanů ve městě v něm navždy zanechal nesmazatelné vzpomínky.[2]
Poválečné roky (1945 až 1951)
Po skončení druhé světové války se Emil Kintzl několik let nadšeně věnoval skautingu ve skautském oddíle v Sušici (skautský slib složil v roce 1946). O prázdninách roku 1948 se zúčastnil posledního skautského letního tábora před zrušením této organizace.[2] Tábor, ale především dramatické okolnosti odehrávající se v prostředí nedávno vysídlených německých vesnic a usedlostí jej ovlivnily na celý život.[2] Teprve čtrnáctiletý Emil Kintzl byl svědkem toho, jak (ihned po skončení tábora) jejich tři[4] skautští vedoucí ilegálně překročili státní hranici a odešli do emigrace pryč z Československé republiky.[2] Odpor proti komunistickému režimu vyvěral z jeho vzpomínek na perzekuce nepohodlných lidí, činovníků Sokola, živnostníků a zemědělců, kteří odmítali vstoupit do JZD.[2] Na vlastní kůži zažil nástup Svazu mládeže, do něhož nikdy nevstoupil.[2] V roce 1948 zemřel Kintzlovi otec, maminka byla v domácnosti a pobírala minimální důchod.[4] Emil tedy musel rodině ekonomicky pomoci – chodil na brigády do lesa nebo uhelných skladů.[4] Po obecné škole[4] a složení maturitní zkoušky na gymnáziu v Klatovech[4] začal Emil Kintzl studovat vysokou školu (geometrii), ale studia nedokončil, protože jej znechutilo jednání svazáků a poměry, které na škole panovaly.[2] Vrátil se domů na Šumavu, krátce se učil zámečníkem,[4] potom šel ale do uhelných skladů a nějaký čas se živil rozvážením uhlí.[4][2]
Učitelování, studia, vojna, srpen 68 (1952 až 1975)
V roce 1952 nastoupil jako učitel tělocviku do školy v Hartmanicích[6] (a učil tam až do roku 1954)[4] a současně dálkově studoval v Plzni.[2] Po návratu z vojenské prezenční služby (sloužil v Českém Krumlově a ve Kdyni; cvičil jako voják i na I. celostátní spartakiádě, která se konala v roce 1955[4]) bylo jeho původní učitelské místo obsazené a tak vyučoval v malotřídce (dvoutřídce) v Srní a v roce 1958 nastoupil (z rodinných důvodů[4]) jako tělocvikář[4] do Kašperských Hor.[6] V průběhu 50. let 20. století byl Emil Kintzl svědkem brutální devastace regionu, rozstřílení celých vesnic nacházejících se v tehdejším vojenském prostoru; zažil jejich následné srovnávání se zemí doplněné o plenění a ničení kostelů, kaplí i celých hřbitovů.[2] V srpnu 1968 byl s kamarádem[4] na návštěvě (a za nákupy)[4] v německé Žitavě, kde se ocitl (po uzavření hranic v důsledku invaze vojsk Varšavské smlouvy do Československa) na dobu jednoho týdne v dočasné německé internaci.[2] V Kašperských Horách učil Kintzl až do roku 1975, kdy byl (po více než dvaceti letech praxe v oboru) na základě výsledku třídně-politických prověrek (a v důsledku konfliktů s režimem, jichž se dopouštěl) shledán o prázdninách 1974 v Klatovech nezpůsobilým pracovat ve školství a musel z oboru odejít.[6]
Topičem (1976 až 1990)
Jako topič pracoval 14 let (od roku 1976 až do roku 1990)[2] v kotelně místního podniku v Kašperských Horách. Zápornou stránkou věci bylo, že Kintzlovy děti nesměly studovat, [p 1] kladnou stránkou ale bylo, že této doby využil ke skládání svého „šumavského archivu“.[6]
Současnost
Emil Kintzl žil v Kašperských Horách, věnoval se sportu (lyžování a pěší turistice)[2] a dále mapoval historii Šumavy.[6] Publikoval články a knížky,[2] pracoval jako poradce při natáčení českého kriminálního televizního seriálu Policie Modrava, jezdil po besedách a pořádal přednášky.[6] Spolu se scenáristou Janem Fischerem natáčel pro společnost Stream.cz a její Televizi Seznam seriálový pořad „Zmizelá Šumava“.[6]
Tvorba (výběr)
- Kintzl, Emil. Zmizelý kousek Šumavy, aneb, Komu za to "dík"? = Ein verlorenes Stück des Böhmerwaldes, oder, Wem gilt der "Dank"?. Překlad Eva Forti. Vydání druhé. Kašperské Hory: Karel Pokorný, 2005. 141 stran. ISBN 80-239-5160-2.
- Kintzl, Emil. O počátcích lyžování na Šumavě slovem i obrazem. Vydání první Plzeň: Insyst, 2008. 180 stran. ISBN 978-80-254-1216-9.
- Kintzl, Emil a Soukup, Jaroslav. Učitel na Šumavě. Praha: Nový oceán, 2011. 167 stran.
- Kintzl, Emil a Fischer, Jan. Zmizelá Šumava. Vydání první. Zlín: Kniha Zlin, 2015– . svazků. Stream. ISBN 978-80-7473-297-3.
- Kintzl, Emil a Fischer, Jan. Zmizelá Šumava. 2. Vydání první. [Zlín]: Kniha Zlin, 2019. 148 stran. Stream. ISBN 978-80-7473-902-6.
Odkazy
Poznámky
Reference
- Kintzl Emil (* 1934), narozen 23. 2. 1934 v Praze. Učitel, autor publikací o Šumavě. [online]. Databáze autorit: Národní knihovna České republiky (NK ČR) [cit. 2020-02-03]. Autoritní číslo: xx0053120. Dostupné online.
- KOTRBÁČEK, Jan. Emil Kintzl (* 1934) – Děti si na tátu v životě nezasteskly. Vždycky říkaly: Jsme rádi, že jsi se před nimi nepodělal [online]. V Kašperských Horách: Post Bellum; Příběhy 20. století, 2009-11-21 [cit. 2020-02-04]. Stručný životopis. Dostupné online. (česky)
- BÍLÁ, Valentýna; ŠRÁMKOVÁ, Jitka; POLÍVKA, Martin. Tragicky zemřel propagátor Šumavy Emil Kintzl. Na vleku ho srazil jiný lyžař. iDNES.cz [online]. MAFRA, 2022-03-14 [cit. 2021-03-14]. Dostupné online.
- KOTRBÁČEK, Jan. Emil Kintzl (* 1934) – Děti si na tátu v životě nezasteskly. Vždycky říkaly: Jsme rádi, že jsi se před nimi nepodělal [online]. V Kašperských Horách: Post Bellum; Příběhy 20. století, 2009-11-21 [cit. 2020-02-04]. Podrobný životopis. Dostupné online. (česky)
- JANČOVÁ, Andera. Šumava truchlí. Po srážce na sjezdovce zemřel patriot Emil Kintzl. Náš REGION [online]. A11, 2022-03-14 [cit. 2021-03-14]. Dostupné online.
- KINTZL, Emil; FISCHER, Jan. Zmizelá Šumava. 1. vyd. Zlín: Kniha Zlín, 2015. 156 s. (Stream). ISBN 978-80-7473-297-3. Kapitola „Prolog“, „Poslední skauti“ a záložka knihy, s. 11–13, 85–89.
- LOUDOVÁ, Daniela. Lidé nejen na Šumavě truchlí, přišli o svoji legendu Emila Kintzla. Klatovský deník [online]. VLTAVA LABE MEDIA, 2022-03-14 [cit. 2022-03-14]. Dostupné online.
Externí odkazy
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Emil Kintzl
- Obrázky k tématu Emil Kintzl na Obalkyknih.cz
- 31. ročník Veteránski Župy Josefa Šimona Alše-Lyžce na Kvildě (Fotografie) [online]. www sumavanet cz, 2020-01-25 [cit. 2020-02-04]. V sobotu 25. ledna 2020 se na Kvildě za „jarního“ počasí sešli lyžníci na 31. ročníku Veteránski Župy Josefa Šimona Alše-Lyžce. Mezi lyžníky nechyběla šumavská legenda pan Emil Kintzl a starosta Kvildy Václav Vostradovský. Dostupné online.
- Zmizelá Šumava, Emil Kintzl, ČB 2021-neskutečný člověk a přednáška.) na YouTube – Datum: 3. říjen 2021; Autor: David Rošický; Stopáž: 21 minut a 20 sekund